<html><head><meta name="color-scheme" content="light dark"></head><body><pre style="word-wrap: break-word; white-space: pre-wrap;">
%  PrvnÃ­ setkÃ¡nÃ­ s TeXem
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% (C) 1999    Petr OlÅ¡Ã¡k

% format: csplain, kÃ³dovÃ¡nÃ­ ISO-8859-2

% Tento dokument mÅ¯Å¾ete vytisknout pro vlastnÃ­ potÅ™eby nebo jej
% elektronicky dÃ¡le Å¡Ã­Å™it v nezmÄ›nÄ›nÃ© podobÄ› jako soubory prvni.tex,
% prvni.ps a prvni.pdf

\chyph
\magnification\magstep1
\advance\vsize by\baselineskip

\input pdfuni

%% Varianta pro pdftex
\ifx\pdfoutput\undefined
  \def\zalozka#1{}
\else
  \def\zalozka#1{\pdfunidef\tmp{#1}%
     \global\advance\secnum by1
     \pdfdest num\secnum fitbh
     {\let~=\space \def\TeX{TeX}%
     \pdfoutline goto num\secnum count 0 {\tmp}}}
  \pdfinfo{
     /Author (Petr Olsak)
     /CreationDate (D:20121212)
     /ModDate (D:20121212)     
     /Creator (TeX)  
     /Producer (pdfTeX)
     /Title (Prvni setkani s TeXem)
     /Subject (manual)  
     /Keywords (TeX) }
  \pdfcatalog{/PageMode /UseOutlines} 
  \pdfcompresslevel=9
\fi

%% Vzhled dokumentu
\parindent=11pt
\lineskiplimit=-4pt
\emergencystretch=2em
\raggedbottom

%% Deklarace registrÅ¯
\newcount\bibnum
\newcount\footnum
\newcount\secnum

% Fonty
\input cpalatin
\font\tentt=cstt10 \hyphenchar\tentt=-1
\font\cmit=csti10
\font\mflogo=logo10
\font\showtt=cstt9
\font\tencsr=csr10
\font\titulfont=\fontname\tenbf\space scaled\magstep2
\font\bigfont=\fontname\tenbf\space scaled\magstep5
\font\scriptm=\fontname\tenrm\space at7pt
\scriptfont0=\scriptm

%% ZÃ¡kladnÃ­ makra
\def\sekce #1\par{\removelastskip\penalty0\zalozka{#1}\nobreak\bigskip
   \noindent{\titulfont #1}\par\nobreak\medskip}
\def\bod{\item{$\triangleright$}}
\def\bib{\parindent=22pt\global\advance\bibnum by1 
  \par\hang\indent\llap{[\the\bibnum]\hskip11pt}\ignorespaces}

%% ÄŒÃ¡rka mÃ­sto teÄky v matematice:
\mathcode`\.="013B
\def\doteq{\buildrel\hbox{.}\over=}

%% Verbatim prostÅ™edÃ­ \begtt...\endtt, "...".
{\obeyspaces \gdef\activespace{\obeyspaces\let =\ }}
\def\setverb{\def\do##1{\catcode`##1=12}\dospecials}
\def\begtt{\medskip\hbox\bgroup\vrule\vbox\bgroup\hrule
  \smallskip\bgroup \setverb \catcode`\"=12 \activespace 
  \baselineskip=.9\baselineskip
  \def\par{\leavevmode\strut\endgraf} 
  \obeylines \startverb} 
{\obeylines \catcode`\|=0 \catcode`\\=12 
  |gdef|startverb#1^^M#2\endtt{%
    |showtt#2|egroup|smallskip|hrule|egroup|vrule|egroup|medskip}} 
\def\"{"} \catcode`\"=13
\def"{\leavevmode\hbox\bgroup\let"=\egroup\setverb\obeyspaces\tt}

%% ProstÅ™edÃ­ ukÃ¡zek
\def\beguk{\medskip\hbox\bgroup\vrule\vbox\bgroup\hrule\medskip
   \leftskip=\parindent \rightskip=\parindent \relax}
\def\enduk{\medskip\hrule\egroup\vrule\egroup\medskip}

%% Tabulky
\def\begtable{$$\vbox\bgroup
  \let\par=\cr \obeylines \halign\bgroup &amp;##\hfil\qquad\cr}
\def\endtable{\egroup\egroup$$}
\abovedisplayskip=\abovedisplayshortskip
\def\tabline{\noalign{\smallskip\hrule}}
\def\.{\hphantom{0}}

%% VÃ½ÄtovÃ¡ prostÅ™edÃ­ 
\def\begitems{\medskip\bgroup}
\def\enditems{\par\egroup\medskip}

%% Loga
\def\LaTeX{L\kern-.36em\raise.5ex\hbox{\sevenrm A}\kern-.12em\TeX}
\def\CS{$\cal C\kern-.1667em\lower.5ex\hbox{$\cal S$}\kern-.075em $}
\def\mf{{\mflogo META}\-{\mflogo FONT}}
\def\AMS{$\cal A\kern-.166em\lower.5ex\hbox{$\cal M$}\kern-.075em S$}
\def\twoe{$2_{\textstyle\varepsilon}$}

%% PoznÃ¡mky pod Äarou
\let\orifootnote=\footnote
\def\footnote{\global\advance\footnum by1\orifootnote{$^{\the\footnum}$}}

%% PomocnÃ©
\def\url#1{{\tt #1}}
\let\pp=\noindent
\let\,=\thinspace

%% TitulnÃ­ strana
\bgroup \nopagenumbers \pageno=0
\null\vfill
{\pdfliteral{1 0 0 rg}
\centerline{Pozor, toto je zastaralÃ¡ verze dokumentu}
\centerline{AktualizovanÃ½ zcela pÅ™epracovanÃ½ text je na}
\centerline{\pdfstartlink
   attr{/C[0 0 1]} 
   user{/Subtype/Link/A&lt;&lt;/Type/Action/S/URI/URI(http://petr.olsak.net/tat/aprvni.pdf)&gt;&gt;} 
   \tt petr.olsak.net/tat/aprvni.html\pdfendlink}
\pdfliteral{0 g}

\baselineskip=40pt
\centerline{\bigfont PrvnÃ­ setkÃ¡nÃ­ s~\TeX{}em}
\centerline{\bigfont Petr OlÅ¡Ã¡k}
}
\vskip 0pt plus2fill\break
\parindent=0pt \parskip=\bigskipamount
\null\vfil
Autor programu \TeX{} je profesor Donald Knuth.
\par
\TeX{} je ochrannÃ¡ znÃ¡mka American Mathematical Society.
\par
OstatnÃ­ v manuÃ¡lu pouÅ¾itÃ© nÃ¡zvy programovÃ½ch produktÅ¯, firem
apod. mohou bÃ½t ochrannÃ½mi znÃ¡mkami nebo registrovanÃ½mi ochrannÃ½mi
znÃ¡mkami pÅ™Ã­sluÅ¡nÃ½ch vlastnÃ­kÅ¯.
\vfill
Copyright $\copyright$ RNDr. Petr OlÅ¡Ã¡k, 1999, 2012, 2013, 2015
\par
Tento text si mÅ¯Å¾ete vytisknout pro vlastnÃ­ potÅ™eby. Je k~dispozici
spoleÄnÄ› s~balÃ­kem \CS\TeX{} na
\url{ftp://math.feld.cvut.cz/pub/cstex/doc} 
ve zdrojovÃ©m textu ({\tt prvni.tex}), PostScriptu ({\tt prvni.ps}) a ve
formÃ¡tu PDF ({\tt prvni.pdf}).  MÅ¯Å¾ete jej takÃ© distribuovat, ale pouze
v~nezmÄ›nÄ›nÃ© elektronickÃ© podobÄ›.
\bigskip\break
\egroup
\pageno=1



\sekce Ãšvod
%%%%%%%%%%%

Tento manuÃ¡l je koncipovÃ¡n jako \uv{prvnÃ­ seznÃ¡menÃ­ s~programem \TeX{}%
    \footnote{NÃ¡zev \TeX{} se Äte \uv{tech}, nikoli \uv{teks}.}
na jeden veÄer}. MÄ›l by umoÅ¾nit zaÄÃ¡teÄnÃ­kovi porozumÄ›t
zÃ¡kladnÃ­m principÅ¯m \TeX{}u. ManuÃ¡l obsahuje ukÃ¡zku jednoduchÃ©ho dokumentu,
kterÃ½ by si mÄ›l ÄtenÃ¡Å™ sÃ¡m pÅ™epsat do svÃ©ho poÄÃ­taÄe a na nÄ›m \TeX{}
vyzkouÅ¡et. Je to dobrÃ½ prvnÃ­ krok do pestrÃ©ho svÄ›ta tohoto programu plnÃ©ho
zajÃ­mavÃ½ch moÅ¾nostÃ­. PÅ™edvedenÃ¡ ukÃ¡zka mimo jinÃ© ilustruje zÃ¡kladnÃ­ principy 
psanÃ­ dokumentÅ¯ v \TeX{}u. Jsou zde pÅ™edvedeny dvÄ› ÃºvodnÃ­ ukÃ¡zky: pro plain\TeX{}
a pro \LaTeX. TakÅ¾e si uÅ¾ivatel mÅ¯Å¾e hned na prvnÃ­m dokumentu rozhodnout,
kterÃ© \TeX{}ovÃ© rozÅ¡Ã­Å™enÃ­ je bliÅ¾Å¡Ã­ jeho srdci a podle toho vybrat dalÅ¡Ã­
literaturu pro doplÅˆujÃ­cÃ­ studium.

PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me, Å¾e ÄtenÃ¡Å™ mÃ¡ urÄitÃ© dÅ¯vody proÄ pouÅ¾Ã­t \TeX{}, takÅ¾e se zde
nebudeme zdrÅ¾ovat vÃ½Ätem jeho vÃ½hod, rozepisovat obÅ¡Ã­rnÄ› jeho historii a
nebudeme polemizovat o~uÅ¾iteÄnosti Äi neuÅ¾iteÄnosti dÃ¡vkovÃ©ho Äi
interaktivnÃ­ho systÃ©mu na pÅ™Ã­pravu sazby.


\sekce \TeX\ a jeho okolÃ­
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

\TeX{} je formÃ¡tor. Je to program, kterÃ©mu pÅ™edloÅ¾Ã­me vstupnÃ­ text
dokumentu v~\uv{holÃ©} textovÃ© podobÄ› doplnÄ›nÃ½ textovÃ½mi
znaÄkami, kterÃ© vymezujÃ­ strukturu dokumentu nebo dÃ¡vajÃ­ \TeX{}u pokyny
o~zpÅ¯sobu formÃ¡tovÃ¡nÃ­ dokumentu. BÃ½vÃ¡ obvyklÃ© (ale nenÃ­ to nutnÃ©)
pojmenovat tento soubor s~pouÅ¾itÃ­m pÅ™Ã­pony {\tt.tex}, napÅ™Ã­klad 
\hbox{\tt dokument.tex}. Na vÃ½stupu pak po zpracovÃ¡nÃ­ \TeX{}em dostaneme
PDF soubor ({\tt dokument.pdf}). DÅ™Ã­ve se tÃ©Å¾ hojnÄ› pouÅ¾Ã­val vÃ½stup do
formÃ¡tu DVI\footnote{DVI: Odvozeno z~anglickÃ©ho \uv{device independent}~-- na
      zaÅ™Ã­zenÃ­ nezÃ¡vislÃ½. Soubor lze prostÅ™ednictvÃ­m
      vhodnÃ©ho programu prohlÃ©dnout na obrazovce, nebo jej 
      vytisknout na tiskÃ¡rnÄ›.}.

\TeX{} tedy Äte na svÃ©m vstupu textovÃ½ soubor s~dobÅ™e definovanou syntaxÃ­ jazyka
znaÄek a na vÃ½stupu je soubor s~definitivnÃ­m popisem sazby. \TeX{}
jako takovÃ½ je zcela nezÃ¡vislÃ½ na operaÄnÃ­m systÃ©mu. VÃ½voj samotnÃ©ho \TeX{}u
je zastaven, takÅ¾e pro uÅ¾ivatele nehrozÃ­ nebezpeÄÃ­ vzniku dalÅ¡Ã­ch
nekompatibilnÃ­ch verzÃ­. DalÅ¡Ã­ programy \uv{okolo \TeX{}u} tvoÅ™Ã­
spoleÄnÄ› s \TeX{}em  distribuci. Dnes se nejÄastÄ›ji pouÅ¾Ã­vajÃ­ volnÄ›
pÅ™Ã­stupnÃ© distribuce \TeX{}live nebo Mik\TeX.

ZaÄÃ­najÃ­cÃ­ uÅ¾ivatel se samozÅ™ejmÄ› hlavnÄ› ptÃ¡ po zpÅ¯sobu, jak mÅ¯Å¾e
v~konkrÃ©tnÃ­m operaÄnÃ­m systÃ©mu s~konkrÃ©tnÃ­ \TeX{}ovou distribucÃ­ s~tÃ­mto
programem pracovat, jak jej spustit, jakÃ½mi tlaÄÃ­tky se ovlÃ¡dÃ¡ textovÃ½
editor, jakÃ© nabÃ­dky jsou k~dispozici, co nad kterÃ½m obrÃ¡zkem udÄ›lÃ¡ myÅ¡. PtÃ¡
se tedy po uÅ¾ivatelskÃ©m rozhranÃ­. JednotlivÃ© manuÃ¡ly o~\TeX{}u tradiÄnÄ›
odkazujÃ­ na tzv.~\uv{mÃ­stnÃ­ pÅ™Ã­ruÄku} (Local Guide), kterÃ¡ by mÄ›la toto
rozhranÃ­ popisovat. Tato pÅ™Ã­ruÄka je zÃ¡vislÃ¡ na pouÅ¾itÃ©m operaÄnÃ­m systÃ©mu,
na Äase jejÃ­ho vzniku, na pouÅ¾itÃ© distribuci \TeX{}u, na vybranÃ©m textovÃ©m
editoru a nÄ›kdy tÃ©Å¾ na administrÃ¡torovi systÃ©mu, kterÃ½ konfiguruje nÄ›kterÃ©
vÄ›ci specificky pro vÄ›tÅ¡Ã­ pohodlÃ­ uÅ¾ivatelÅ¯. Texty o \TeX{}u uÅ¾ivatelskÃ©
prosÅ™edÃ­ vÄ›tÅ¡inou neuvÃ¡dÄ›jÃ­ (je totiÅ¾ zÃ¡vislÃ© na okolnostech) a popisujÃ­ pouze 
na systÃ©mu nezÃ¡vislÃ© vlastnosti \TeX{}u jako formÃ¡toru. Ani tento manuÃ¡l 
nenÃ­ v tomto ohledu vÃ½jimkou.

PÅ™i prÃ¡ci s \TeX{}em je obvyklÃ© mÃ­t  otevÅ™en
v~jednom okÃ©nku textovÃ½ editor, ve kterÃ©m uÅ¾ivatel pÃ­Å¡e nebo
modifikuje vstupnÃ­ text, a ve vedlejÅ¡Ã­m okÃ©nku prohlÃ­Å¾eÄ vÃ½stupnÃ­ho
souboru. Po modifikaci vstupnÃ­ho textu uÅ¾ivatel spustÃ­ \TeX{} na
pozadÃ­ klÃ¡vesovou zkratkou a ve vedlejÅ¡Ã­m okÃ©nku vidÃ­
bÄ›hem pÃ¡r sekund vÃ½slednou zmÄ›nu v sazbÄ›.

TextovÃ½ editor, ve kterÃ©m pÅ™ipravujeme nebo modifikujeme vstupnÃ­ texty
dokumentÅ¯, nesmÃ­ uklÃ¡dat na disk Å¾Ã¡dnÃ© skrytÃ© formÃ¡tovacÃ­ informace
implementovanÃ© jen pro tento editor (jako napÅ™Ã­klad zmÄ›na fontu, mÄ›kkÃ©
konce Å™Ã¡dku apod.). To dÄ›lajÃ­ tzv.~textovÃ© procesory, kterÃ© v~pÅ™Ã­padÄ›
prÃ¡ce s~\TeX{}em nepouÅ¾Ã­vÃ¡me.

Zvyklosti ve znaÄkovÃ¡nÃ­ dokumentu jsou vesmÄ›s zÃ¡vislÃ© na pouÅ¾itÃ©m {\it
formÃ¡tu} \TeX{}u, kterÃ½ modifikuje jeho chovÃ¡nÃ­. Å˜Ã­kÃ¡me, Å¾e je
dokument napsÃ¡n ve formÃ¡tu {\it \LaTeX}, pokud je nÄ›kde na zaÄÃ¡tku
vstupnÃ­ho textu dokumentu uvedena znaÄka "\documentclass" (nebo dÅ™Ã­ve
"\documentstyle").  Pokud tam tuto znaÄku nenajdeme, mÅ¯Å¾eme
pÅ™edpoklÃ¡dat, Å¾e je dokument napsÃ¡n ve formÃ¡tu {\it plain}. 
Ten umoÅ¾Åˆuje psÃ¡t jen anglickÃ© texty.
V ÄechÃ¡ch nebo na slovensku se mÃ­sto formÃ¡tu plain 
pouÅ¾Ã­vÃ¡ {\it csplain}. Tento manuÃ¡l je
napÅ™Ã­klad napsÃ¡n ve formÃ¡tu csplain a je uloÅ¾en v~souboru 
{\tt prvni.tex}. MÅ¯Å¾e se stÃ¡t, Å¾e nÄ›jakÃ½ dokument je napsÃ¡n jeÅ¡tÄ› v jinÃ©m
formÃ¡tu mÃ©nÄ› pouÅ¾Ã­vanÃ©m formÃ¡tu. TÃ­m se ale zde nebudeme
zabÃ½vat. RozdÃ­l mezi plainem a \LaTeX{}em a smysl pouÅ¾itÃ­ formÃ¡tÅ¯ vyplyne
aÅ¾ z~dalÅ¡Ã­ho textu.

NÃ¡sledujÃ­cÃ­ tabulka ukazuje zpÅ¯soby spuÅ¡tÄ›nÃ­ \TeX{}u. PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me,
Å¾e je k~dispozici operaÄnÃ­ systÃ©m, kterÃ½ umoÅ¾Åˆuje uÅ¾ivateli zadÃ¡vat
pokyny z~pÅ™Ã­kazovÃ©ho Å™Ã¡dku. TÃ­m nevyluÄujeme, Å¾e nelze nÄ›kterÃ©
popisovanÃ© Äinnosti implementovat do nÄ›jakÃ© uÅ¾ivatelskÃ© nabÃ­dky
konkrÃ©tnÃ­ho uÅ¾ivatelskÃ©ho rozhranÃ­.  PÅ™edpoklÃ¡dejme, Å¾e je 
vstupnÃ­ text dokumentu pÅ™ipraven v~souboru {\tt dokument.tex}.

\begtable
  pÅ™Ã­kazovÃ½ Å™Ã¡dek       &amp;  komentÃ¡Å™
  \tabline
  "tex dokument"        &amp;  anglickÃ½ dokument, formÃ¡t plain
  "pdfcsplain dokument" &amp;  formÃ¡t csplain, vÃ½stup do PDF
  "csplain dokument"    &amp;  formÃ¡t csplain, vÃ½stup do DVI
  "pdflatex dokument"   &amp;  formÃ¡t \LaTeX, vÃ½stup do PDF
  "latex dokument"      &amp;  formÃ¡t \LaTeX, vÃ½stup do DVI
\endtable  

VÅ¡imneme si, Å¾e v~pÅ™Ã­kazovÃ©m Å™Ã¡dku pÃ­Å¡eme za jmÃ©no formÃ¡tu nÃ¡zev vstupnÃ­ho
souboru a Å¾e pÅ™Ã­ponu {\tt.tex} nemusÃ­me psÃ¡t. DobÅ™e instalovanÃ¡
distribuce \TeX{}u by mÄ›la podle jmÃ©na formÃ¡tu spustit \TeX{} modifikovanÃ½
prÃ¡vÄ› tÃ­mto formÃ¡tem.

Pokud nemÃ¡me ve svÃ© distribuci \TeX{}u formÃ¡t csplain, je to Å¡patnÃ©
znamenÃ­. Nebudeme totiÅ¾ schopni zpracovat ani tento manuÃ¡l ani
ukÃ¡zku, kterÃ¡ je v~nÄ›m obsaÅ¾ena. V~takovÃ©m pÅ™Ã­padÄ› lze doporuÄit
poohlÃ©dnout se www strÃ¡nce csplainu, kterou najdeme napÅ™Ã­klad na
\url{http://petr.olsak.net/csplain.html}.


\sekce Jdeme na to
%%%%%%%%%%%%%%%%%%

Nejprve zkusÃ­me v~nÄ›jakÃ©m textovÃ©m editoru vytvoÅ™it soubor {\tt
pokus.tex}\footnote{Soubor musÃ­ bÃ½t kÃ³dovanÃ½ pÅ™i pouÅ¾itÃ­ cslainu z roku 2013
a novÄ›jÅ¡Ã­ho ~v UTF-8.},
kterÃ½ obsahuje zkuÅ¡ebnÃ­ vÄ›tu:

\begtt %--------------------------------------------------------------
Ahoj svÄ›te!
\bye
\endtt %--------------------------------------------------------------

Pokud zpracujeme tento soubor \TeX{}em s~formÃ¡tem csplain
(pÅ™ipomÃ­nÃ¡me, Å¾e je moÅ¾nÃ© pouÅ¾Ã­t povel {\tt pdfcsplain pokus}), 
dostaneme vÃ½stupnÃ­ soubor {\tt pokus.pdf}. NavÃ­c
\TeX{} uloÅ¾Ã­ informaci o~zpracovÃ¡nÃ­ do souboru {\tt pokus.log}. VÃ½slednÃ½
PDF soubor si mÅ¯Å¾eme prohlÃ©dnout vhodnÃ½m prohlÃ­Å¾eÄem. Dostaneme
oÄekÃ¡vanÃ½  vÃ½sledek:

\beguk %-------------------------------------------------------------
\tencsr Ahoj svÄ›te!
\enduk %-------------------------------------------------------------

\pp PÅ™itom dole na strÃ¡nce je jeÅ¡tÄ› vytiÅ¡tÄ›no ÄÃ­slo strany:~1.
%Povelem {\tt csplain pokus} dostaneme tentÃ½Å¾ vÃ½sledek, ale 
%vÃ½stupem je DVI soubor.

Pokud zkusÃ­me tentÃ½Å¾ soubor zpracovat \TeX{}em s~formÃ¡tem plain
(pÅ™Ã­kazovÃ½ Å™Ã¡dek {\tt tex pokus}), vÃ½stup bude zmrÅ¡enÃ½: \uv{Ahoj svte!}.
VidÃ­me, Å¾e textovÃ½ soubor s~akcenty nelze jednoduÅ¡e vnutit originÃ¡lnÃ­mu
americkÃ©mu \TeX{}u, ale mÃ­sto formÃ¡tu plain je potÅ™eba pouÅ¾Ã­t modifikovanÃ½
csplain.

Kdybychom chtÄ›li tentÃ½Å¾ soubor zpracovat \TeX{}em s~formÃ¡tem \LaTeX{}
(krÃ¡tce Å™Ã­kÃ¡me, Å¾e soubor zpracovÃ¡vÃ¡me \LaTeX{}em), obdrÅ¾Ã­me chybovÃ©
hlÃ¡Å¡enÃ­:

\begtt %--------------------------------------------------------------
! LaTeX Error: Missing \begin{document}.

See the LaTeX manual or LaTeX Companion for explanation.
Type  H &lt;return&gt;  for immediate help.
 ...                                              
                                                  
l.1 A
     hoj svÄ›te!
? 
\endtt %--------------------------------------------------------------

VidÃ­me tedy, Å¾e soubor nenÃ­ vhodnÄ› pÅ™ipraven ke zpracovÃ¡nÃ­ \LaTeX{}em.
ChybÃ­ mu "\begin{document}". PozdÄ›ji ukÃ¡Å¾eme, Å¾e mu chybÃ­ vÃ­ce vÄ›cÃ­, ale
v~tuto chvÃ­li radÄ›ji zÅ¯staneme u~csplainu. Komunikaci s~\TeX{}em pÅ™i
chybovÃ©m hlÃ¡Å¡enÃ­ ukonÄÃ­me odeslÃ¡nÃ­m znaku {\tt x}. Chceme-li, aby
\TeX{} chybu ignoroval a pokraÄoval ve zpracovÃ¡nÃ­ dokumentu, staÄÃ­ na
otaznÃ­k odpovÄ›dÄ›t \uv{Enter} (v~tomto pÅ™Ã­kladÄ›, kdy dokument vhodnÃ½
pro csplain chceme zpracovat \LaTeX{}em, se pouze doÄkÃ¡me dalÅ¡Ã­
zavleÄenÃ© chyby).

ZkusÃ­me si nynÃ­ pÅ™epsat do poÄÃ­taÄe nÃ¡sledujÃ­cÃ­ ponÄ›kud rozsÃ¡hlejÅ¡Ã­
dokument. Soubor nazveme tÅ™eba {\tt mujprvni.tex} a vytvoÅ™Ã­me jej
libovolnÃ½m textovÃ½m editorem. Pokud je ÄtenÃ¡Å™ od pÅ™Ã­rody \uv{lenivÃ½}, mÅ¯Å¾e
se mÃ­sto zdlouhavÃ©ho pÅ™episovÃ¡nÃ­ pokusit najÃ­t text ukÃ¡zky ve vstupnÃ­m
souboru {\tt prvni.tex} tohoto manuÃ¡lu a pÅ™enÃ©st jej do svÃ©ho souboru
{\tt mujprvni.tex} jako blok v~textovÃ©m editoru.

MoÅ¾nÃ¡ nÃ¡m mÅ¯Å¾e pÅ™ipadat ÄÃ¡st oznaÄenÃ¡ jako \uv{oblast definic} hodnÄ›
nepochopitelnÃ¡, skoro jako porucha na lince. PÅ™esto se zatÃ­m pokusÃ­me
pÅ™ekonat odpor k~tÃ©to poruÅ¡e a dÅ¯slednÄ› vÅ¡echny znaky pÅ™epÃ­Å¡eme.
\TeX{} se nÃ¡m za to odvdÄ›ÄÃ­ silnÃ½mi moÅ¾nostmi, kterÃ© budeme postupnÄ›
odhalovat.

NemusÃ­me se obtÄ›Å¾ovat pÅ™episovÃ¡nÃ­m textÅ¯, schovanÃ½ch za znakem "%", protoÅ¾e
tÃ­mto znakem je zahÃ¡jen komentÃ¡Å™, kterÃ½ konÄÃ­ koncem Å™Ã¡dku a kterÃ½ je pÅ™i
zpracovÃ¡nÃ­ \TeX{}em ignorovÃ¡n. V~kaÅ¾dÃ©m pÅ™Ã­padÄ› ale nevynechÃ¡vejme prÃ¡zdnÃ©
Å™Ã¡dky v~ukÃ¡zce a vÄ›nujme pozornost obsahu ÄÃ¡sti oznaÄenÃ© jako \uv{vlastnÃ­
text}, kde jsou vyjmenovÃ¡ny zÃ¡kladnÃ­ jevy, se kterÃ½mi se pÅ™i poÅ™izovÃ¡nÃ­
textÅ¯ pro \TeX{} budeme Äasto setkÃ¡vat.

\begtt %=============================================================
%%%%%%%% Zde zaÄÃ­nÃ¡ "oblast definic" pro tento dokument %%%%%%%%%%%

\chyph       % inicializace ÄeskÃ©ho dÄ›lenÃ­ slov v csplainu
\font\titulfont=\fontname\tenbf\space scaled \magstep2  % vÄ›tÅ¡Ã­ font
\def\bod{\item{$\bullet$}}  % definice zkratky \bod pro vÃ½Äet
\def\nadpis#1\par{          % definice nadpisu:
   \removelastskip\bigskip  %   odmaÅ¾e poslednÃ­ vert. mezeru a pÅ™idÃ¡ vlastnÃ­
   \indent{\titulfont #1}   %   odsazenÃ½ text nadpisu vÄ›tÅ¡Ã­m fontem
   \par\nobreak\medskip}    %   konec Å™Ã¡dku, zakÃ¡zanÃ½ zlom, menÅ¡Ã­ mezera
\let\itemskip=\medskip      % kolem vÃ½Ätu prvkÅ¯ bude menÅ¡Ã­ mezera \medskip

%%%%%%%% Zde zaÄÃ­nÃ¡ "vlastnÃ­ text" dokumentu %%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

\nadpis MÅ¯j prvnÃ­ dokument

ZkouÅ¡Ã­m napsat prvnÃ­ text v~\TeX u. Tento odstavec musÃ­ bÃ½t
tak dlouhÃ½, aby bylo vidÄ›t, Å¾e se rozlomil aspoÅˆ na dva Å™Ã¡dky.

JednotlivÃ© odstavce oddÄ›lujeme od sebe prÃ¡zdnÃ½m Å™Ã¡dkem. PrÃ¡zdnÃ½mi Å™Ã¡dky
vÅ¯bec neÅ¡etÅ™Ã­me, protoÅ¾e zvyÅ¡ujÃ­ pÅ™ehlednost zdrojovÃ©ho textu.
VyzkouÅ¡Ã­me si nynÃ­ nÄ›kolik vÄ›cÃ­.

\itemskip
\bod Budeme pouÅ¾Ã­vat ÄeskÃ© \uv{uvozovky}, kterÃ© se liÅ¡Ã­ od ``anglickÃ½ch''.
     UvÄ›domÃ­me si, Å¾e pouÅ¾itÃ­ "tÄ›chto znakÅ¯" je ÃºplnÄ› Å¡patnÄ›!
\bod RozliÅ¡ujme mezi spojovnÃ­kem (je-li), pomlÄkou ve vÄ›tÄ›~--
     a dlouhou pomlÄkou---ta se pouÅ¾Ã­vÃ¡ v~anglickÃ½ch dokumentech.
\bod PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me, Å¾e kaÅ¾dÃ½ dokÃ¡Å¾e rozeznat 1 (jedniÄku) od l
     (pÃ­smene el) a 0 (nulu) od O (pÃ­smene~O).
\bod ZkusÃ­me pÅ™epnout do {\bf polotuÄnÃ©ho pÃ­sma}, nebo do
     {\it kurzÃ­vy}. TakÃ© vyzkouÅ¡Ã­me {\tt strojopis}.
\bod VÅ¡imneme si, Å¾e ve slovech grafika, firma, apod. se pÃ­smena
     f a i automaticky promÄ›nila v~jedinÃ½ znak fi (srovnÃ¡me to
     s~nesprÃ¡vnÃ½m f\/i).
\bod Mezery mezi pÃ­smeny jsou automaticky vyrovnÃ¡vÃ¡ny podle tvaru pÃ­smen.
     Ve slovÄ› \uv{Tento} je napÅ™Ã­klad pÃ­smeno~e tÄ›snÄ›ji pÅ™isazeno
     k~pÃ­smenu~T, aby se mezery mezi pÃ­smeny opticky jevily stejnomÄ›rnÃ©.
\bod VypravÃ­me se na malou exkurzi do matematiky: $a^2 + b^2 = c^2$.
     ZjistÃ­me, Å¾e ÄÃ­slo -1 je zde napsÃ¡no Å¡patnÄ› (prokletÃ½ spojovnÃ­k),
     zatÃ­mco sprÃ¡vnÄ› mÃ¡ bÃ½t $-1$.
\bod ProtoÅ¾e \% uvozuje komentÃ¡Å™ a \$ pÅ™epÃ­nÃ¡ do matematickÃ© sazby,
     musÃ­me pÅ™ed nÄ› napsat zpÄ›tnÃ© lomÃ­tko, chceme-li je dostat do dokumentu.
\itemskip

\nadpis ZÃ¡vÄ›r

To by pro zaÄÃ¡tek staÄilo. PÅ™Ã­kazem {\tt\char`\\bye} ukonÄÃ­me svÃ© pokusy.
\bye
\endtt %=============================================================

Po zpracovÃ¡nÃ­ tohoto dokumentu formÃ¡tem csplain si mÅ¯Å¾eme prohlÃ©dnout
prohlÃ­Å¾eÄem {\tt dvi} souboru nÃ¡sledujÃ­cÃ­ vÃ½sledek:

\beguk %=============================================================
\parindent=20truept
\baselineskip=12truept
\font\tenbf=csbx10 at10truept \font\tenit=csti10 at10truept 
\font\tentt=cstt10 at10truept
\font\tenrm=csr10 at10truept \tenrm
\font\symbol=cmsy10 at10truept
\font\mmi=cmmi10 at10truept \font\sevenrm=csr7 at7truept
\textfont0=\tenrm \scriptfont0=\sevenrm
\textfont1=\mmi \textfont2=\symbol
\font\titulfont=csbx10 scaled\magstep1  % vÄ›tÅ¡Ã­ font
\def\bod{\item{$\bullet$}}  % definice zkratky \bod pro vÃ½Äet
\def\nadpis#1\par{          % definice nadpisu:
   \removelastskip\bigskip  %   odmaÅ¾e poslednÃ­ vert. mezeru a pÅ™idÃ¡ vlastnÃ­
   \indent{\titulfont #1}   %   odsazenÃ½ text nadpisu vÄ›tÅ¡Ã­m fontem
   \par\nobreak\medskip}    %   konec Å™Ã¡dku, zakÃ¡zanÃ½ zlom, menÅ¡Ã­ mezera
\bigskipamount=12truept \medskipamount=6truept
\let\itemskip=\medskip       % kolem vÃ½Ätu prvkÅ¯ bude menÅ¡Ã­ mezera \medskip
\csname mitvariables\endcsname

\nadpis MÅ¯j prvnÃ­ dokument

ZkouÅ¡Ã­m napsat prvnÃ­ text v~\TeX u. Tento odstavec musÃ­ bÃ½t
tak dlouhÃ½, aby bylo vidÄ›t, Å¾e se rozlomil aspoÅˆ na dva Å™Ã¡dky.

JednotlivÃ© odstavce oddÄ›lujeme od sebe prÃ¡zdnÃ½m Å™Ã¡dkem. PrÃ¡zdnÃ½mi Å™Ã¡dky
vÅ¯bec neÅ¡etÅ™Ã­me, protoÅ¾e zvyÅ¡ujÃ­ pÅ™ehlednost zdrojovÃ©ho textu.
VyzkouÅ¡Ã­me si nynÃ­ nÄ›kolik vÄ›cÃ­.

\itemskip
\bod Budeme pouÅ¾Ã­vat ÄeskÃ© \uv{uvozovky}, kterÃ© se liÅ¡Ã­ od ``anglickÃ½ch''.
     UvÄ›domÃ­me si, Å¾e pouÅ¾itÃ­ \"tÄ›chto znakÅ¯\" je ÃºplnÄ› Å¡patnÄ›!
\bod RozliÅ¡ujme mezi spojovnÃ­kem (je-li), pomlÄkou ve vÄ›tÄ›~-- 
     a dlouhou pomlÄkou---ta se pouÅ¾Ã­vÃ¡ v~anglickÃ½ch dokumentech.
\bod PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me, Å¾e kaÅ¾dÃ½ dokÃ¡Å¾e rozeznat 1 (jedniÄku) od l
     (pÃ­smene el) a 0 (nulu) od O~(pÃ­smene~O).
\bod ZkusÃ­me pÅ™epnout do {\bf polotuÄnÃ©ho pÃ­sma}, nebo do
     {\it kurzÃ­vy}. TakÃ© vyzkouÅ¡Ã­me {\tt strojopis}.
\bod VÅ¡imneme si, Å¾e ve slovech grafika, firma, apod. se pÃ­smena
     f a i automaticky promÄ›nila v~jedinÃ½ znak fi (srovnÃ¡me to
     s~nesprÃ¡vnÃ½m f\/i).
\bod Mezery mezi pÃ­smeny jsou automaticky vyrovnÃ¡vÃ¡ny podle tvaru pÃ­smen.
     Ve slovÄ› \uv{Tento} je napÅ™Ã­klad pÃ­smeno~e tÄ›snÄ›ji pÅ™isazeno
     k~pÃ­smenu~T, aby se mezery mezi pÃ­smeny opticky jevily stejnomÄ›rnÃ©.
\bod VypravÃ­me se na malou exkurzi do matematiky: $a^2 + b^2 = c^2$.
     ZjistÃ­me, Å¾e ÄÃ­slo -1 je zde napsÃ¡no Å¡patnÄ› (prokletÃ½ spojovnÃ­k),
     zatÃ­mco sprÃ¡vnÄ› mÃ¡ bÃ½t $-1$.
\bod ProtoÅ¾e \% uvozuje komentÃ¡Å™ a \$ pÅ™epÃ­nÃ¡ do matematickÃ© sazby,
     musÃ­me pÅ™ed nÄ› napsat zpÄ›tnÃ© lomÃ­tko, chceme-li je dostat do dokumentu.
\itemskip

\nadpis ZÃ¡vÄ›r

To by pro zaÄÃ¡tek staÄilo. PÅ™Ã­kazem {\tt\char`\\bye} ukonÄÃ­me svÃ© pokusy.
\enduk %=============================================================

VÅ¡imnÄ›me si, Å¾e v~pÅ™Ã­kladu je dÅ¯slednÄ› oddÄ›lena forma od obsahu dokumentu.
V~ÄÃ¡sti oznaÄenÃ© \uv{vlastnÃ­ text} jsou pouÅ¾ity znaÄky "\nadpis",
"\bod" a "\itemskip", kterÃ© ohraniÄujÃ­ logickÃ© ÄÃ¡sti dokumentu (vymezenÃ­
nadpisu, uvedenÃ­ dalÅ¡Ã­ poloÅ¾ky ve vÃ½Ätu prvkÅ¯, obklopenÃ­ skupiny vÃ½Ätu prvkÅ¯)
a nepopisujÃ­ Å¾Ã¡dnÃ© konkrÃ©tnÃ­ formÃ¡tovacÃ­ informace (volba fontu, velikost
fontu, velikost mezer nad a pod nadpisem, tvar puntÃ­ku ve vÃ½Ätu prvkÅ¯
apod.).

ZnaÄky vymezujÃ­cÃ­ strukturu dokumentu jsou definovÃ¡ny v~ÄÃ¡sti \uv{oblast
definic}. Zde je Å™eÄeno, jakÃ½ bude mÃ­t nadpis font, jak bude
v~textu umÃ­stÄ›n a jak bude vypadat formÃ¡tovÃ¡nÃ­ vÃ½Ätu prvkÅ¯. PodrobnÄ›jÅ¡Ã­
rozbor tÄ›chto definic uvedeme za chvÃ­li.

Toto oddÄ›lenÃ­ formy od obsahu se v~mnoha pÅ™Ã­padech zaÄÃ¡teÄnÃ­kÅ¯m nedaÅ™Ã­.
PÅ™Ã­mo v~textu jejich dokumentÅ¯ se vyskytujÃ­ znaÄky jako "\vskip12mm"
(vertikÃ¡lnÃ­ mezera 12\,mm), "\vfill\break" (vynucenÃ© ukonÄenÃ­ strany) a mnoho
dalÅ¡Ã­ch neÅ¡varÅ¯. My se pokusÃ­me hned z~poÄÃ¡tku se takovÃ½m vÄ›cem pokud moÅ¾no
vyhnout. V~sekci \uv{zmÄ›na vzhledu dokumentu} uvidÃ­me, Å¾e se nÃ¡m to bohatÄ›
vyplatÃ­.


\sekce VysvÄ›tlenÃ­ pouÅ¾itÃ½ch znaÄek v~pÅ™Ã­kladu
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

JednotlivÃ© znaÄky, kterÃ© Å™Ã­dÃ­ formÃ¡tovÃ¡nÃ­ a vymezujÃ­ strukturu dokumentu
jsou vesmÄ›s ve tvaru "\slovo". Tyto znaÄky se nazÃ½vajÃ­
{\it Å™Ã­dicÃ­ sekvence\/} a nÄ›kdy tÃ©Å¾ budeme hovoÅ™it o~{\it pÅ™Ã­kazech},
protoÅ¾e jimi pÅ™ikazujeme, aby \TeX{} nÄ›co vykonal.

Å˜Ã­dicÃ­ sekvence v~pÅ™Ã­kladu rozdÄ›lÃ­me na dvÄ› skupiny. 1.~ty, co jsou
definovÃ¡ny v~samotnÃ©m \TeX{}u nebo v~pouÅ¾itÃ©m formÃ¡tu (v~naÅ¡em pÅ™Ã­padÄ›
ve formÃ¡tu {\tt csplain}). 2.~Å™Ã­dicÃ­ sekvence, kterÃ© jsme definovali sami.

ZaÄneme rozborem druhÃ© skupiny Å™Ã­dicÃ­ch sekvencÃ­:

\begitems
\bod "\nadpis" je sekvence, kterÃ¡ za sebou oÄekÃ¡vÃ¡ text nadpisu a pak
     prÃ¡zdnÃ½ Å™Ã¡dek.
\bod "\titulfont" je pÅ™epÃ­naÄ pro vÄ›tÅ¡Ã­ velikost fontu pro nadpis.
     Je definovÃ¡n na Å™Ã¡dku zaÄÃ­najÃ­cÃ­m pÅ™Ã­kazem "\font" a pouÅ¾it v~definici
     Å™Ã­dicÃ­ sekvence "\nadpis".
\bod "\bod" je sekvence, kterÃ¡ uvozuje poloÅ¾ku ve vÃ½Ätu prvkÅ¯. PromÄ›nÃ­ se
     v~nÄ›jakou grafickou realizaci zarÃ¡Å¾ky (zde puntÃ­k) a zpÅ¯sobÃ­ odsazenÃ­
     textu poloÅ¾ky.
\bod "\itemskip" vytvoÅ™Ã­ vertikÃ¡lnÃ­ mezeru, kterÃ¡ oddÄ›lÃ­ vÃ½Äet prvkÅ¯
     od ostatnÃ­ho textu. PouÅ¾ije se na zaÄÃ¡tku i na konci vÃ½Ätu.
\enditems

OstatnÃ­ Å™Ã­dicÃ­ sekvence jsou definovÃ¡ny v~pouÅ¾itÃ©m formÃ¡tu nebo pÅ™Ã­mo
zabudovÃ¡ny v~\TeX{}u. UÅ¾ivatel se s~nimi bude postupnÄ› seznamovat
studiem vhodnÃ© literatury. Zde uvedeme velmi struÄnÄ› jen ty nejdÅ¯leÅ¾itÄ›jÅ¡Ã­
Å™Ã­dicÃ­ sekvence, abychom usnadnili pochopenÃ­ pÅ™Ã­kladu.

\begitems
\bod "\chyph". Tato Å™Ã­dicÃ­ sekvence inicializuje ÄeskÃ© vzory dÄ›lenÃ­ slov a
     je definovÃ¡na pouze ve formÃ¡tu csplain. V~pÅ™Ã­padÄ› ÄeskÃ½ch textÅ¯
     bychom ji nikdy nemÄ›li vynechat! Analogicky "\shyph" inicializuje
     slovenskÃ© vzory dÄ›lenÃ­ slov. Bez tÄ›chto pÅ™Ã­kazÅ¯ \TeX{} pracuje
     implicitnÄ› s~anglickÃ½mi vzory dÄ›lenÃ­.
\bod "\font" zavede z~instalace \TeX{}u do dokumentu dalÅ¡Ã­ font.
     Struktura parametrÅ¯ pÅ™Ã­kazu bude vysvÄ›tlena v~sekci o~fontech.
\bod "\def" definuje novou Å™Ã­dicÃ­ sekvenci (zde "\bod" a "\nadpis").
     Za Å™Ã­dicÃ­ sekvencÃ­ mÅ¯Å¾e nÃ¡sledovat formÃ¡lnÃ­ popis parametrÅ¯ novÃ©
     sekvence a pak nÃ¡sleduje ve sloÅ¾enÃ½ch zÃ¡vorkÃ¡ch tÄ›lo definice.
     V~nÃ­ je popsÃ¡no, co se pÅ™i pouÅ¾itÃ­ novÃ© Å™Ã­dicÃ­ sekvence mÃ¡ vykonat.
\bod "\item" zahÃ¡jÃ­ vÃ½Ätovou poloÅ¾ku (odsazenÃ­m textu) a pÅ™evezme
     za sebou ve sloÅ¾enÃ½ch zÃ¡vorkÃ¡ch parametr, kterÃ½ popisuje vzhled puntÃ­ku.
\bod "\bullet" vytvoÅ™Ã­ v~matematickÃ©m mÃ³du ÄernÃ½ puntÃ­k: $\bullet$.
\bod "\bigskip" vytvoÅ™Ã­ vertikÃ¡lnÃ­ mezeru velikosti jednoho Å™Ã¡dku a
     "\medskip" velikosti poloviny Å™Ã¡dku. "\indent" odsadÃ­ dalÅ¡Ã­ text
     o~velikost odstavcovÃ© zarÃ¡Å¾ky.
\bod Å˜Ã­dicÃ­ sekvence "\par" je explicitnÃ­ ukonÄenÃ­ odstavce. \TeX{} ji
     internÄ› vytvÃ¡Å™Ã­ v~mÃ­stÄ› kaÅ¾dÃ©ho prÃ¡zdnÃ©ho Å™Ã¡dku. Ve formÃ¡lnÃ­m popisu
     parametru za "\def\nadpis" mÃ¡ ale "\par" pouze vymezovacÃ­
     ÃºÄinek. FormÃ¡lnÃ­ popis parametru v~naÅ¡em pÅ™Ã­kladÄ› Äteme takto:
     novÄ› definovanÃ¡ Å™Ã­dicÃ­ sekvence "\nadpis" pÅ™evezme za sebou text
     aÅ¾ po prvnÃ­ vÃ½skyt "\par" (tedy aÅ¾ po prvnÃ­ vÃ½skyt prÃ¡zdnÃ©ho Å™Ã¡dku)
     a uloÅ¾Ã­ jej do \uv{promÄ›nnÃ©} s~oznaÄenÃ­m "#1".
\bod "\let" Äteme Äesky nechÅ¥. Tento pÅ™Ã­kaz ztotoÅ¾nÃ­ vÃ½znam novÃ©
     Å™Ã­dicÃ­ sekvence (v~naÅ¡em pÅ™Ã­kladÄ› "\itemskip") s~pÅ™edlohou (v~tomto
     pÅ™Ã­kladÄ› "\medskip").
\enditems

V~naÅ¡Ã­ ukÃ¡zce jsme pouÅ¾ili tÃ©Å¾ nÄ›kterÃ© speciÃ¡lnÃ­ \TeX{}ovskÃ© znaky.
VysvÄ›tlÃ­me si nynÃ­ struÄnÄ› jejich vÃ½znam.

\begitems
\bod Znak "~" znamenÃ¡ nedÄ›litelnou mezeru. Je zde pouÅ¾ita za neslabiÄnÃ½mi
     pÅ™edloÅ¾kami a pÅ™ed jednopÃ­smennÃ½mi ukÃ¡zkami, aby se v~tÄ›chto mÃ­stech
     nerozdÄ›lil Å™Ã¡dek. PÅ™i poÅ™izovÃ¡nÃ­ textu nemusÃ­me psÃ¡t za neslabiÄnÃ½mi 
     pÅ™edloÅ¾kami vlnku \uv{ruÄnÄ›}. Vlnky tam lze doplnit pozdÄ›ji jednoduchÃ½mi
     programy, kterÃ© bÃ½vajÃ­ souÄÃ¡stÃ­ \TeX{}ovskÃ½ch instalacÃ­.
\bod Znaky "{ }" majÃ­ v~\TeX{}u tÅ™i mÃ­rnÄ› odliÅ¡nÃ© vÃ½znamy.
\itemitem{1.} ObklopujÃ­ tÄ›la definic za pÅ™Ã­kazem "\def", jak jiÅ¾ bylo Å™eÄeno.
\itemitem{2.} ObklopujÃ­ parametry nÄ›kterÃ½ch Å™Ã­dicÃ­ch sekvencÃ­ (viz
     napÅ™Ã­klad text {\tt uvozovky}, kterÃ½ je parametrem Å™Ã­dicÃ­ sekvence
     "\uv", nebo text "$\bullet$", kterÃ½ je parametrem Å™Ã­dicÃ­ sekvence
     "\item".
\itemitem{3.} SamotnÃ© znaky "{ }" vymezujÃ­ jistÃ© skupiny, ve kterÃ½ch je
     veÅ¡kerÃ© pÅ™iÅ™azenÃ­ a nastavenÃ­ lokÃ¡lnÃ­. Skupiny se Äasto pouÅ¾Ã­vajÃ­ pro
     vymezenÃ­ platnosti pÅ™epÃ­naÄÅ¯ pÃ­sma (viz "\bf", "\it", "\tt" a
     "\titulfont").
\item{} ZÃ¡vorky "{ }" musÃ­ vzÃ¡jemnÄ› pÃ¡rovat, coÅ¾ je dÅ¯leÅ¾itÃ© zejmÃ©na ve
     vymezovacÃ­ch vÃ½znamech~(ad~1 a~2). Proto tÅ™eba tÄ›lo definice
     "\bod" obsahuje text "\item{$\bullet$}" a je ukonÄeno aÅ¾ druhou
     zÃ¡vorkou~"}".
\bod Znak "%" uvozuje komentÃ¡Å™ aÅ¾ do konce Å™Ã¡dku.
\bod Znak "$" pÅ™epÃ­nÃ¡ do {\it matematickÃ©ho mÃ³du} a zpÄ›t. V matematickÃ©m
     mÃ³du \TeX{} sestavuje sazbu ponÄ›kud odliÅ¡nÃ½m zpÅ¯sobem (vÅ¡imneme
     si, Å¾e napÅ™Ã­klad promÄ›nnÃ© $a$, $b$ jsou v matematickÃ©m mÃ³du
     automaticky sÃ¡zeny kurzÃ­vou).
\bod Znak "^" v~matematickÃ©m mÃ³du uvozuje hornÃ­ index (exponent).
\enditems

\sekce ZmÄ›na vzhledu dokumentu
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

PÅ™edvedeme, v~Äem spoÄÃ­vÃ¡ vÃ½hoda oddÄ›lenÃ­ obsahu
dokumentu od formy. PÅ™edpoklÃ¡dejme, Å¾e nÃ¡m nÄ›jakÃ½ zkuÅ¡enÄ›jÅ¡Ã­ kolega
pomÅ¯Å¾e s~pÅ™Ã­pravou definic pro nÃ¡Å¡ dokument. PÅ™edpoklÃ¡dejme dÃ¡le, Å¾e onen
kolega mÃ¡ na vÄ›c ponÄ›kud jinÃ½ typografickÃ½ nÃ¡zor a zaÄne vÄ›ci pÅ™edÄ›lÃ¡vat.
V~editoru modifikuje definice a ve vedlejÅ¡Ã­m okÃ©nku v~prohlÃ­Å¾eÄi se prÅ¯bÄ›Å¾nÄ›
mÄ›nÃ­ nÃ¡Å¡ prvnÃ­ dokument skoro k~nepoznÃ¡nÃ­. PÅ™itom kolega
{\it vÅ¯bec nemusÃ­\/} zasÃ¡hnout do vlastnÃ­ho textu dokumentu.

PÅ™edevÅ¡Ã­m se mu nelÃ­bÃ­ rodina fontÅ¯ Computer Modern, kterÃ¡ je
v~\TeX{}u implicitnÄ› nastavena. NapÃ­Å¡e tedy na zaÄÃ¡tek dokumentu tÅ™eba 
"\input cbookman" a celÃ½ dokument je nynÃ­ v~rodinÄ› Bookman. PÅ™Ã­kaz "\input"
zavÃ¡dÃ­ do dokumentu externÃ­ soubor definic, zde soubor s~nÃ¡zvem 
{\tt cbookman.tex}. Tento soubor obsahuje pÅ™Ã­kazy "\font" na zavedenÃ­
skupiny fontÅ¯ Bookman a nastavÃ­ je jako implicitnÃ­.

Kolega se dÃ¡le rozhodl vklÃ¡dat mezi kaÅ¾dÃ½ odstavec drobnou vertikÃ¡lnÃ­ mezeru
a mÃ­sto puntÃ­kÅ¯ pro vÃ½Äty chce pouÅ¾Ã­t ÄtvereÄky, kterÃ© ve vÄ›tÅ¡Ã­ velikosti
zaÅ™adÃ­ i do nadpisÅ¯. KoneÄnÄ› velikost fontu pro nadpis se mu zdÃ¡ pÅ™Ã­liÅ¡
velkÃ¡ (mÃ­sto "\magstep2" v~Å™Ã¡dku "\font" pouÅ¾ije \uv{menÅ¡Ã­} "\magstep1").
VÃ½sledek jeho snaÅ¾enÃ­ v~\uv{oblasti definic} dopadne tÅ™eba takto:

\begtt %=============================================================
\chyph             % inicializace ÄeskÃ©ho dÄ›lenÃ­ slov v csplainu
\magnification\magstep1     % celÃ½ dokument bude 1,2 krÃ¡t vÄ›tÅ¡Ã­
\input cbookman \setsimplemath  % pouÅ¾itÃ© pÃ­smo: Bookman i v matematice
\font\titulfont=\fontname\tenbf\space scaled \magstep1  % vÄ›tÅ¡Ã­ font
\newdimen\indskip \indskip=15pt % vÃ½Äty budou odsazeny 15pt
\def\ctverecek#1{\noindent  % ÄtvereÄek promÄ›nnÃ© velikosti v mÃ­stÄ› \indskip
   \hbox to\indskip{\vrule height#1pt depth0pt width#1pt\hss}}
\def\bod{\par\hangindent=\indskip \ctverecek{4}}  % definice zkratky \bod
\def\nadpis#1\par{          % definice nadpisu:
   \removelastskip\bigskip  %   odmaÅ¾e poslednÃ­ vert.mezeru a pÅ™idÃ¡ vlastnÃ­
   \ctverecek{7}{\titulfont #1} % nadpis odsazenÃ½ ÄtvereÄkem
   \par\nobreak}            %   konec Å™Ã¡dku, zakÃ¡zanÃ½ zlom, Å¾Ã¡dnÃ¡ mezera
\parskip=\medskipamount     % mezi odstavci bude mezera jako \medskip
\parindent=0pt              % odstavce nebudou odsazeny zarÃ¡Å¾kou
\let\itemskip=\relax        % Å¾Ã¡dnÃ© dalÅ¡Ã­ mezery mezi vÃ½Äty
\endtt %=============================================================

NÃ¡Å¡ dokument vypadÃ¡ pak nÃ¡sledovnÄ›:

\beguk %=============================================================
\input cbookman             % pouÅ¾itÃ© pÃ­smo: Bookman
\font\mmi=\fontname\tenit 
\font\sevenrm=\fontname\tenrm\space at 7pt
\textfont0=\tenrm \scriptfont0=\sevenrm
\textfont1=\mmi 

\font\titulfont=\fontname\tenbf\space scaled \magstep1  % vÄ›tÅ¡Ã­ font
\newdimen\indskip \indskip=15pt  % vÃ½Äty budou odsazeny 15pt
\def\ctverecek#1{\noindent  % ÄtvereÄek o promÄ›nnÃ© velikosti v mÃ­stÄ› \indskip
   \hbox to\indskip{\vrule height#1pt depth0pt width#1pt\hss}}
\def\bod{\par\hangindent=\indskip \ctverecek{4}}  % definice zkratky \bod
\def\nadpis#1\par{          % definice nadpisu:
   \removelastskip\bigskip  %   odmaÅ¾e poslednÃ­ vert. mezeru a pÅ™idÃ¡ vlastnÃ­
   \ctverecek{7}{\titulfont #1} % nadpis odsazenÃ½ ÄtvereÄkem
   \par\nobreak}            %   konec Å™Ã¡dku, zakÃ¡zanÃ½ zlom, Å¾Ã¡dnÃ¡ mezera
\parskip=\medskipamount     % mezi odstavci bude mezera jako \medskip
\parindent=0pt              % odstavce nebudou odsazeny zarÃ¡Å¾kou
\let\itemskip=\relax        % Å¾Ã¡dnÃ© dalÅ¡Ã­ mezery mezi vÃ½Äty

\nadpis MÅ¯j prvnÃ­ dokument

ZkouÅ¡Ã­m napsat prvnÃ­ text v~\TeX u. Tento odstavec musÃ­ bÃ½t
tak dlouhÃ½, aby bylo vidÄ›t, Å¾e se rozlomil aspoÅˆ na dva Å™Ã¡dky.

JednotlivÃ© odstavce oddÄ›lujeme od sebe prÃ¡zdnÃ½m Å™Ã¡dkem. PrÃ¡zdnÃ½mi Å™Ã¡dky
vÅ¯bec neÅ¡etÅ™Ã­me, protoÅ¾e zvyÅ¡ujÃ­ pÅ™ehlednost zdrojovÃ©ho textu.
VyzkouÅ¡Ã­me si nynÃ­ nÄ›kolik vÄ›cÃ­.

\itemskip
\bod Budeme pouÅ¾Ã­vat ÄeskÃ© \uv{uvozovky}, kterÃ© se liÅ¡Ã­ od ``anglickÃ½ch''.
     UvÄ›domÃ­me si, Å¾e pouÅ¾itÃ­ \"tÄ›chto znakÅ¯\" je ÃºplnÄ› Å¡patnÄ›!
\bod RozliÅ¡ujme mezi spojovnÃ­kem (je-li), pomlÄkou ve vÄ›tÄ›~-- 
     a dlouhou pomlÄkou---ta se pouÅ¾Ã­vÃ¡ v~anglickÃ½ch dokumentech.
\bod PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me, Å¾e kaÅ¾dÃ½ dokÃ¡Å¾e rozeznat 1 (jedniÄku) od l
     (pÃ­smene el) a 0 (nulu) od O~(pÃ­smene~O).
\bod ZkusÃ­me pÅ™epnout do {\bf polotuÄnÃ©ho pÃ­sma}, nebo do
     {\it kurzÃ­vy}. TakÃ© vyzkouÅ¡Ã­me {\tt strojopis}.
\bod VÅ¡imneme si, Å¾e ve slovech grafika, firma, apod. se pÃ­smena
     f a i automaticky promÄ›nila v~jedinÃ½ znak fi (srovnÃ¡me to
     s~nesprÃ¡vnÃ½m f\/i).
\bod Mezery mezi pÃ­smeny jsou automaticky vyrovnÃ¡vÃ¡ny podle tvaru pÃ­smen.
     Ve slovÄ› \uv{Tento} je napÅ™Ã­klad pÃ­smeno~e tÄ›snÄ›ji pÅ™isazeno
     k~pÃ­smenu~T, aby se mezery mezi pÃ­smeny opticky jevily stejnomÄ›rnÃ©.
\bod VypravÃ­me se na malou exkurzi do matematiky: $a^2 + b^2 = c^2$.
     ZjistÃ­me, Å¾e ÄÃ­slo -1 je zde napsÃ¡no Å¡patnÄ› (prokletÃ½ spojovnÃ­k),
     zatÃ­mco sprÃ¡vnÄ› mÃ¡ bÃ½t $-1$.
\bod ProtoÅ¾e \% uvozuje komentÃ¡Å™ a \$ pÅ™epÃ­nÃ¡ do matematickÃ© sazby,
     musÃ­me pÅ™ed nÄ› napsat zpÄ›tnÃ© lomÃ­tko, chceme-li je dostat do dokumentu.
\itemskip

\nadpis ZÃ¡vÄ›r

To by pro zaÄÃ¡tek staÄilo. PÅ™Ã­kazem {\tt\char`\\bye} ukonÄÃ­me svÃ© pokusy.
\enduk %==============================================================

Kdyby nÃ¡Å¡ kolega chtÄ›l, implementoval by tÅ™eba automatickÃ© ÄÃ­slovÃ¡nÃ­
poloÅ¾ek, automatickÃ© ÄÃ­slovÃ¡nÃ­ nadpisÅ¯, generovÃ¡nÃ­ obsahu a dalÅ¡Ã­ vÄ›ci.
VysvÄ›tlenÃ­ novÃ½ch Å™Ã­dicÃ­ch sekvencÃ­, kterÃ© kolega pouÅ¾il, bohuÅ¾el
pÅ™ekraÄuje rÃ¡mec tohoto ÃºvodnÃ­ho dokumentu.

Definice lze umÃ­stit do jinÃ©ho souboru neÅ¾ vlastnÃ­ text dokumentu.
Na zaÄÃ¡tku dokumentu pak soubor definic naÄteme pÅ™Ã­kazem "\input".
Nebo naopak, hlavnÃ­ bude soubor definic, ze kterÃ©ho se pÅ™Ã­kazem "\input"
postupnÄ› naÄÃ­tajÃ­ jednotlivÃ© kapitoly rozsÃ¡hlejÅ¡Ã­ho dÃ­la.

\goodbreak
\sekce StojÃ­me na kÅ™iÅ¾ovatce
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

V~pÅ™edchozÃ­m pÅ™Ã­kladÄ› jsme ilustrovali dÅ¯leÅ¾itou vlastnost \TeX{}u~--
schopnost mÄ›nit vzhled dokumentu jen vÃ½mÄ›nou nÄ›kterÃ½ch definic. KromÄ› toho
ale tyto definice takÃ© musejÃ­ navazovat na Ãºmluvu, jakÃ½mi znaÄkami bude
autor vymezovat strukturu svÃ©ho dokumentu. Kdyby autor pouÅ¾il mÃ­sto znaÄky
"\nadpis" znaÄku "\section", \TeX{} by nÃ¡m pÅ™i zpracovÃ¡nÃ­ dokumentu vynadal:

\begtt %--------------------------------------------------------------
! Undefined control sequence.
l.14 \section
              MÅ¯j prvnÃ­ dokument
?
\endtt %--------------------------------------------------------------

\pp tedy: nedefinovanÃ¡ Å™Ã­dicÃ­ sekvence. OdpovÃ­me-li na otaznÃ­k pouhÃ½m
stiskem klÃ¡vesy Enter, \TeX{} tuto sekvenci zcela ignoruje a pracuje dÃ¡l.
Å½Ã¡dnÃ©ho zvÃ½raznÄ›nÃ­ nadpisu bychom se nedoÄkali. Je tedy vidÄ›t,
Å¾e je podstatnÃ© ujasnit si, jakÃ© znaÄkovÃ¡nÃ­ struktury dokumentu
pouÅ¾ijeme.

V~tÃ©to souvislosti si musÃ­me odpovÄ›dÄ›t jednu dÅ¯leÅ¾itou otÃ¡zku. Chceme se
nauÄit jazyk definic \TeX{}u na takovÃ© Ãºrovni, jako nÃ¡Å¡ imaginÃ¡rnÃ­ kolega
z~pÅ™edchozÃ­ho pÅ™Ã­kladu? Budeme radÄ›ji sami kontrolovat kaÅ¾dÃ½ detail vzhledu
dokumentu prostÅ™ednictvÃ­m vlastnÃ­ch definic, neÅ¾ abychom pÅ™ebÃ­rali hotovÃ¡
Å™eÅ¡enÃ­ odjinud?
Pokud na tyto otÃ¡zky odpovÃ­me \uv{ano}, pak je pro nÃ¡s
vÃ½hodnÃ© pouÅ¾Ã­t formÃ¡t plain (pro ÄeskÃ© a slovenskÃ© dokumenty jen mÃ­rnÄ›
modifikovanÃ½ formÃ¡t csplain), kterÃ½ definuje jen minimum zÃ¡kladnÃ­ch
Å™Ã­dicÃ­ch sekvencÃ­. O~dalÅ¡Ã­ Å™Ã­dicÃ­ sekvence stejnÄ› jako o~modifikaci
vzhledu dokumentu podle naÅ¡ich pÅ™edstav se musÃ­me postarat sami.%
   \footnote{Po zveÅ™ejnÄ›nÃ­ makra OPmac (\url{http://petr.olsak.net/opmac.html})
       uvedenÃ¡ vÄ›ta o nutnosti plain\TeX{}isty vÅ¡e si programovat vlastnÃ­mi silami 
       nenÃ­ zcela pravdivÃ¡.
       I tito uÅ¾ivatelÃ© mohou pouÅ¾Ã­t hotovÃ© Å™eÅ¡enÃ­ OPmac. NavÃ­c
       majÃ­ moÅ¾nost snadno do jeho maker nahlÃ©dnout a upravit si je k obrazu
       svÃ©mu.}
V~takovÃ©m pÅ™Ã­padÄ› si mÅ¯Å¾eme sami rozhodnout, jakÃ© znaÄky pro vymezenÃ­
struktury dokumentu pouÅ¾ijeme, protoÅ¾e si pro nÄ› nakonec udÄ›lÃ¡me vlastnÃ­
definice.

Na druhÃ© stranÄ›, pokud rÃ¡di pÅ™ebÃ­rÃ¡me hotovÃ¡ Å™eÅ¡enÃ­, pokud nechceme
zbyteÄnÄ› pronikat do problematiky jazyka definic \TeX{}u, pokud se
spokojÃ­me s~uÅ¾ pÅ™ipravenÃ½mi Å¡ablonami vzhledu dokumentu (tzv. styly),
pokud jsme ochotni se mÃ­sto tÅ™Ã­ set zÃ¡kladnÃ­ch pÅ™Ã­kazÅ¯ \TeX{}u uÄit
zhruba tisÃ­c uÅ¾ivatelskÃ½ch znaÄek pro \LaTeX, bude pro nÃ¡s
vÃ½hodnÃ© pouÅ¾Ã­t radÄ›ji formÃ¡t \LaTeX{}.

\LaTeX{} doporuÄuje urÄitÃ© znaÄkovÃ¡nÃ­ struktury dokumentu. NapÅ™Ã­klad se
pÅ™edpoklÃ¡dÃ¡ ÄlenÄ›nÃ­ na kapitoly (znaÄka "\chapter") a na sekce (znaÄka
"\section"). KaÅ¾dÃ½ dokument by mÄ›l zaÄÃ­t zÃ¡hlavÃ­m uvozenÃ½m sekvencÃ­
"\documentclass". Parametrem tÃ©to sekvence by mÄ›l bÃ½t nÃ¡zev
zÃ¡kladnÃ­ho stylovÃ©ho souboru (souboru definic upravujÃ­cÃ­ch vzhled
dokumentu). NejÄastÄ›ji bÃ½vÃ¡ tÃ­mto parametrem "book" (formÃ¡t knihy)
nebo "article" (formÃ¡t ÄlÃ¡nku). DoplÅˆkovÃ© stylovÃ© soubory se naÄÃ­tajÃ­ pomocÃ­
sekvence "\usepackage". VlastnÃ­ text dokumentu musÃ­ bÃ½t uzavÅ™en mezi
znaÄkami "\begin{document}" a "\end{document}". ÄŒasto se vyskytujÃ­ dalÅ¡Ã­
znaÄky "\begin" a "\end" vymezujÃ­cÃ­ v~\LaTeX{}u jistÃ¡ prostÅ™edÃ­ (napÅ™Ã­klad
prostÅ™edÃ­ pro vÃ½ÄtovÃ© poloÅ¾ky).

VraÅ¥me se k~naÅ¡emu pÅ™Ã­kladu a pÅ™epiÅ¡me jej do znaÄkovÃ¡nÃ­ podle \LaTeX{}u.

\begtt %=============================================================
\documentclass{article}       % zÃ¡kladnÃ­ styl bude "odbornÃ½ ÄlÃ¡nek"
\usepackage[utf8]{inputenc}   % je nutno specifikovat kÃ³dovÃ¡nÃ­ dokumentu
\usepackage[T1]{fontenc}      % poÅ¾adujeme LaTeXovskÃ© fonty s akcenty
\usepackage[czech]{babel}     % z BabylÃ³nu jazykÅ¯ volÃ­me ÄeÅ¡tinu
\begin{document}

\section{MÅ¯j prvnÃ­ dokument}

ZkouÅ¡Ã­m napsat prvnÃ­ text v~\TeX u. Tento odstavec musÃ­ bÃ½t
tak dlouhÃ½, aby bylo vidÄ›t, Å¾e se rozlomil aspoÅˆ na dva Å™Ã¡dky.

JednotlivÃ© odstavce oddÄ›lujeme od sebe prÃ¡zdnÃ½m Å™Ã¡dkem. PrÃ¡zdnÃ½mi Å™Ã¡dky
vÅ¯bec neÅ¡etÅ™Ã­me, protoÅ¾e zvyÅ¡ujÃ­ pÅ™ehlednost zdrojovÃ©ho textu.
VyzkouÅ¡Ã­me si nynÃ­ nÄ›kolik vÄ›cÃ­.

\begin{itemize}
\item Budeme pouÅ¾Ã­vat ÄeskÃ© \uv{uvozovky}, kterÃ© se liÅ¡Ã­ od ``anglickÃ½ch''.
      UvÄ›domÃ­me si, Å¾e pouÅ¾itÃ­ "tÄ›chto znakÅ¯" je ÃºplnÄ› Å¡patnÄ›!
\item RozliÅ¡ujme mezi spojovnÃ­kem (je-li), pomlÄkou ve vÄ›tÄ›~-- 
      a dlouhou pomlÄkou---ta se pouÅ¾Ã­vÃ¡ v~anglickÃ½ch dokumentech.
\item PÅ™edpoklÃ¡dÃ¡me, Å¾e kaÅ¾dÃ½ dokÃ¡Å¾e rozeznat 1 (jedniÄku) od l
      (pÃ­smene el) a 0 (nulu) od O~(pÃ­smene~O).
\item ZkusÃ­me pÅ™epnout do {\bf polotuÄnÃ©ho pÃ­sma}, nebo do
      {\it kurzÃ­vy}. TakÃ© vyzkouÅ¡Ã­me {\tt strojopis}.
\item VÅ¡imneme si, Å¾e ve slovech grafika, firma, apod. se pÃ­smena
      f a i automaticky promÄ›nila v~jedinÃ½ znak fi (srovnÃ¡me to
      s~nesprÃ¡vnÃ½m f\/i).
\item Mezery mezi pÃ­smeny jsou automaticky vyrovnÃ¡vÃ¡ny podle tvaru pÃ­smen.
      Ve slovÄ› \uv{Tento} je napÅ™Ã­klad pÃ­smeno~e tÄ›snÄ›ji pÅ™isazeno
      k~pÃ­smenu~T, aby se mezery mezi pÃ­smeny opticky jevily stejnomÄ›rnÃ©.
\item VypravÃ­me se na malou exkurzi do matematiky: $a^2 + b^2 = c^2$.
      ZjistÃ­me, Å¾e ÄÃ­slo -1 je zde napsÃ¡no Å¡patnÄ› (prokletÃ½ spojovnÃ­k),
      zatÃ­mco sprÃ¡vnÄ› mÃ¡ bÃ½t $-1$.
\item ProtoÅ¾e \% uvozuje komentÃ¡Å™ a \$ pÅ™epÃ­nÃ¡ do matematickÃ© sazby,
      musÃ­me pÅ™ed nÄ› napsat zpÄ›tnÃ© lomÃ­tko, chceme-li je dostat do dokumentu.
\end{itemize}

\section{ZÃ¡vÄ›r}

To by pro zaÄÃ¡tek staÄilo. PÅ™Ã­kazem \verb|\bye| ukonÄÃ­me svÃ© pokusy.
\end{document}
\endtt %--------------------------------------------------------------

%Poznamenejme, Å¾e zavedenÃ­ doplÅˆkovÃ©ho stylu {\tt czech} zpÅ¯sobÃ­ aktivaci
%ÄeskÃ½ch vzorÅ¯ dÄ›lenÃ­ slov a pÃ­sma s~ÄeskÃ½mi znaky. Bez pouÅ¾itÃ­ tohoto stylu
%pracuje \LaTeX{} implicitnÄ› s~anglickÃ½mi vzory dÄ›lenÃ­ slov a s~pÃ­smy, kterÃ¡
%neobsahujÃ­ hÃ¡ÄkovanÃ¡ a ÄÃ¡rkovanÃ¡ pÃ­smena.

UpozorÅˆujeme, Å¾e v~souÄasnÃ© dobÄ› je bohuÅ¾el \LaTeX{}Å¯ nÄ›kolik druhÅ¯. 
\uv{StarÃ½ \LaTeX} (verze~2.09), ve kterÃ©m se
struktura zÃ¡hlavÃ­ dokumentu mÃ­rnÄ› liÅ¡ila (byl pouÅ¾it pÅ™Ã­kaz "\documentstyle"
mÃ­sto "\documentclass"). DÃ¡le se pro potÅ™eby
ÄeskÃ½ch dokumentÅ¯ dlouho pouÅ¾Ã­val mÃ­sto \LaTeX{}u tzv. \CS\LaTeX{}, kterÃ½ se
vyhÃ½bal balÃ­Äku "babel". OvÅ¡em \CS\LaTeX{} je dnes takÃ© povaÅ¾ovÃ¡n zastaralÃ½.
UvedenÃ¡ ukÃ¡zka zahrnuje klasickÃ½ \LaTeX{}, Äasto oznaÄovanÃ½ jako verze 2e.

Na druhÃ© stranÄ› na novÄ›jÅ¡Ã­ch modifikacÃ­ch \TeX{}u (Lua\TeX{} a Xe\TeX) je vybudovÃ¡na novÄ›jÅ¡Ã­
verze \LaTeX{}u zvanÃ¡ Lua\LaTeX{} a Xe\LaTeX. V tÃ©to novÄ›jÅ¡Ã­ verzi se nepouÅ¾Ã­vajÃ­
balÃ­Äky {\tt inputenc}, {\tt fontenc} ani {\tt babel}, ale mÃ­sto toho balÃ­Äky
{\tt fontspec} a {\tt polyglossia}. O tom ale tento ÃºvodnÃ­ text nepojednÃ¡vÃ¡.

VÃ½sledek po zpracovÃ¡nÃ­ naÅ¡eho dokumentu \LaTeX{}em v~tomto manuÃ¡lu
pro struÄnost neuvÃ¡dÃ­me. Kdo chce, mÅ¯Å¾e si sÃ¡m \LaTeX{}
vyzkouÅ¡et. NelÃ­bÃ­ se nÃ¡m, Å¾e za ÄÃ­sly v~nadpisech nejsou teÄky?
Zavedeme do dokumentu prostÅ™ednictvÃ­m "\usepackage" dalÅ¡Ã­ doplÅˆkovÃ½
styl, kterÃ½ toto vÃ½chozÃ­ chovÃ¡nÃ­ zÃ¡kladnÃ­ho stylu {\tt article}
upravÃ­. NelÃ­bÃ­ se nÃ¡m, Å¾e jsou mezi jednotlivÃ½mi poloÅ¾kami ve vÃ½Ätu
velkÃ© mezery a poloÅ¾ky jsou aÅ¾ pÅ™Ã­liÅ¡ odsazeny? PouÅ¾ijeme v~dokumentu
dalÅ¡Ã­ doplÅˆkovÃ½ styl. NelÃ­bÃ­ se nÃ¡m, Å¾e je pouÅ¾ito pÃ­smo Computer
Modern? NapiÅ¡me tÅ™eba "\usepackage{times}".

OtÃ¡zka ale je, kdo pro nÃ¡s tyto doplÅˆkovÃ© styly (neboli doplÅˆujÃ­cÃ­ sady
definic pro \TeX) bude pÅ™ipravovat. VelkÃ© mnoÅ¾stvÃ­ stylÅ¯ na vÅ¡echno moÅ¾nÃ©
lze nalÃ©zt ve veÅ™ejnÃ½ch archivech \TeX{}ovskÃ©ho softwaru. \LaTeX{} nÃ¡m tedy
pÅ™i jednoduchÃ½ch Å¡ablonovitÃ½ch poÅ¾adavcÃ­ch na vzhled dokumentu umoÅ¾Åˆuje
zÅ¯stat v~roli autora, kterÃ½ poÅ™izuje text. NemusÃ­me umÄ›t pomÄ›rnÄ› sloÅ¾itÃ½
jazyk definic \TeX{}u.

Pokud nÃ¡m Å¾Ã¡dnÃ¡ z~moÅ¾nostÃ­ nabÃ­zenÃ½ch stylÅ¯ nevyhovuje, musÃ­me se pokusit
tyto styly modifikovat podle svÃ© potÅ™eby. To ale mÅ¯Å¾e bÃ½t uÅ¾ hodnÄ›
komplikovanÃ©. ZÃ¡leÅ¾Ã­ znovu na nÃ¡s, zda rÃ¡di modifikujeme zdrojovÃ© kÃ³dy
cizÃ­ch programÅ¯ nebo si radÄ›ji napÃ­Å¡eme programy vlastnÃ­. Pokud rÃ¡di pÃ­Å¡eme
programy vlastnÃ­, asi nÃ¡m bude spÃ­Å¡e vyhovovat jednoduÅ¡Å¡Ã­ vÃ½chozÃ­
formÃ¡t plain (csplain).

JestliÅ¾e jsme se rozhodli pracovat radÄ›ji v~plainu, pak lze k~dalÅ¡Ã­mu
studiu doporuÄit nÃ¡sledujÃ­cÃ­ literaturu:

\begitems
\bib Petr OlÅ¡Ã¡k. {\it \TeX{} pro pragmatiky (\TeX{} -- plain\TeX{} --
     \CS plain{} -- OPmac)}. PracovnÃ­ verze textu je 
     volnÄ› k dispozici na
     {\tt http://petr.olsak.net/tpp.html}.

\bib Petr OlÅ¡Ã¡k. {\it \TeX{}book naruby}. Konvoj 1997. CelÃ½ text knihy je
     volnÄ› k~dispozici ve formÃ¡tu {\tt pdf}
     na \url{http://math.feld.cvut.cz/olsak/tbn.html}.
\enditems

Vyhovuje-li nÃ¡m vÃ­ce \LaTeX, pak je moÅ¾nÃ© sÃ¡hnout po tÄ›chto manuÃ¡lech:

\begitems
\bib Pavel Satrapa. {\it \LaTeX{} pro pragmatiky}. Text je volnÄ› dostupnÃ½ na
     \hfil\break{\tt http://www.nti.tul.cz/\char`\~satrapa/docs/latex/}.
\bib Leslie Lamport. {\it\LaTeX---A Document Preparation System---User's
     Guide and Reference Manual}. Ad\-di\-son-Wes\-ley, Reading, MA, 
     USA, 2nd ed. 1994. 
\bib Michel Goossens, Frank Mittelbach, Alexander Samarin.
     {\it The \LaTeX{} Companion}. DruhÃ© vydÃ¡nÃ­, Addisson Wesley 1994.
\bib Michel Goossens, Sebastian Rahtz, Frank Mittelbach.
     {\it The \LaTeX{} Graphics Companion: Illustrating Documents with
     \TeX{} and PostScript}. Addisson Wesley 1997.
\bib JiÅ™Ã­ RybiÄka. {\it \LaTeX{} pro zaÄÃ¡teÄnÃ­ky}. DruhÃ©, upravenÃ© vydÃ¡nÃ­,
     Konvoj 1999.
\enditems

Pokud budeme pouÅ¾Ã­vat \LaTeX{} a budeme chtÃ­t rozumÄ›t pouÅ¾itÃ½m stylovÃ½m
souborÅ¯m, mÅ¯Å¾eme pouÅ¾Ã­t knihu [2]. Popisuje totiÅ¾ vnitÅ™nÃ­ algoritmy
\TeX{}u, coÅ¾ jsou informace, kterÃ© vyuÅ¾ijeme jak v~plainu tak v~\LaTeX{}u.

Pro Ãºplnost jeÅ¡tÄ› citujme dva tituly. PrvnÃ­ z~nich je zÃ¡kladnÃ­ biblÃ­
k~\TeX{}u od samotnÃ©ho autora \TeX{}u (ÄeskÃ¡ alternativa [2] ji pomÄ›rnÄ›
dobÅ™e nahrazuje) a druhÃ½ titul obsahuje informace o~\TeX{}ovÃ½ch
souvislostech, tj. popis spolupracujÃ­cÃ­ch programÅ¯ v~bÄ›Å¾nÃ½ch distribucÃ­ch,
implementace fontÅ¯, vklÃ¡dÃ¡nÃ­ obrÃ¡zkÅ¯ apod.

\begitems
\bib Donald E. Knuth. {\it The \TeX{}book}. MnohonÃ¡sobnÃ© vydÃ¡nÃ­. Addison
     Wesley, 1986--{\tt*}. DÃ­l~A~z~pÄ›tidÃ­lnÃ© monografie k~\TeX{}u a \mf{}u
     \uv{Computers \&amp; Typesetting}.
\bib Petr OlÅ¡Ã¡k. {\it TypografickÃ½ systÃ©m \TeX}. \CS{}TUG 1995.
\enditems

DalÅ¡Ã­ text v~tomto manuÃ¡lu se vÄ›nuje zÃ¡kladÅ¯m \TeX{}u, kterÃ© bÃ½vajÃ­
shodnÃ© pÅ™i pouÅ¾itÃ­ vÄ›tÅ¡iny formÃ¡tÅ¯. UkÃ¡zky budeme pro jednoduchost
nadÃ¡le zkouÅ¡et ve formÃ¡tu csplain, protoÅ¾e jinak bychom museli kolem
vlastnÃ­ho textu ukÃ¡zky pÅ™idat zmÃ­nÄ›nÃ© \uv{obkladovÃ© Å™Ã¡dky} zÃ¡vislÃ© na
pouÅ¾itÃ©m \uv{druhu} \LaTeX{}u.


\sekce TechnickÃ© pozadÃ­ formÃ¡tÅ¯
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

V~pÅ™edchozÃ­m textu jsme na mnoha mÃ­stech hovoÅ™ili o~formÃ¡tech \TeX{}u
(plain, \LaTeX{}, csplain), ale zatÃ­m jsme poÅ™Ã¡dnÄ› neÅ™ekli, co to je.

FormÃ¡t je binÃ¡rnÃ­ soubor (v~\TeX{}ovÃ© distribuci mÃ¡ pÅ™Ã­ponu {\tt.fmt}),
kterÃ½ zahrnuje:

\begitems
\bod vÃ½chozÃ­ sadu definic, kterÃ¡ rozÅ¡iÅ™uje vestavÄ›nÃ© Å™Ã­dicÃ­ sekvence
     o~dalÅ¡Ã­, pro uÅ¾ivatele vÄ›tÅ¡inou snadnÄ›ji pouÅ¾itelnÃ©,
\bod vÃ½chozÃ­ nastavenÃ­ vnitÅ™nÃ­ch parametrÅ¯ \TeX{}u (napÅ™Ã­klad Å¡Ã­Å™ka
     odstavce nebo velikost odstavcovÃ© zarÃ¡Å¾ky),
\bod vÃ½chozÃ­ fonty, kterÃ© budou v~dokumentu pouÅ¾ity, pokud uÅ¾ivatel
     nespecifikuje jinÃ©,
\bod vzory dÄ›lenÃ­ vybranÃ½ch jazykÅ¯, podle kterÃ½ch \TeX{} dÄ›lÃ­ slova pÅ™i
     zalamovÃ¡nÃ­ odstavce.
\enditems

AÅ¾ na vzory dÄ›lenÃ­ lze vÅ¡e ostatnÃ­ ve vlastnÃ­m dokumentu pomocÃ­
\TeX{}ovÃ½ch definic dodateÄnÄ› mÄ›nit. Pro naÄtenÃ­ vzorÅ¯ dÄ›lenÃ­
jednotlivÃ½ch jazykÅ¯ mÃ¡ \TeX{} speciÃ¡lnÃ­ Å™Ã­dicÃ­ sekvenci "\patterns",
kterÃ¡ funguje jen pÅ™i vytvÃ¡Å™enÃ­ formÃ¡tu.  Existuje jeÅ¡tÄ› jedna Å™Ã­dicÃ­
sekvence, kterÃ¡ mÃ¡ smysl pouze pÅ™i generovÃ¡nÃ­ formÃ¡tu: "\dump". Tento
pÅ™Ã­kaz zpÅ¯sobÃ­ uloÅ¾enÃ­ \uv{nabytÃ½ch vÄ›domostÃ­}
\TeX{}u z~jeho vnitÅ™nÃ­ pamÄ›ti do binÃ¡rnÃ­ho formÃ¡tovÃ©ho souboru {\tt *.fmt}
a ukonÄÃ­ Äinnost \TeX{}u. Tento soubor se mÅ¯Å¾e pozdÄ›ji pÅ™i startu
\TeX{}u naÄÃ­st, a \TeX{} tÃ­m zaÄÃ­nÃ¡ se svÃ½mi znalostmi z~mÃ­sta, kde
naposledy naÄÃ­tÃ¡nÃ­ definic skonÄil v~dobÄ› pÅ™Ã­kazu "\dump".

PÅ™Ã­kazy "\patterns" a "\dump" umÃ­ speciÃ¡lnÃ­ varianta \TeX{}u zvanÃ¡
ini\TeX{}. V~novÃ½ch distribucÃ­ch \TeX{}u nenÃ­ tato varianta
reprezentovÃ¡na samostatnÃ½m programem, ale vyvolÃ¡ se prostÅ™ednictvÃ­m
pÅ™epÃ­naÄe {\tt -i} nebo {\tt -ini}. NapÅ™Ã­klad k~vygenerovÃ¡nÃ­ formÃ¡tu
plain lze postupovat takto:

\begtt
&gt; tex -ini plain
* \dump
\endtt

\TeX{} zde ve variantÄ› ini\TeX{} naÄetl soubor definic plain.tex a uloÅ¾il
nabytÃ© vÄ›domosti do souboru {\tt plain.fmt}. NynÃ­ lze formÃ¡tovÃ½ soubor
pouÅ¾Ã­t:

\begtt
&gt; tex -fmt plain document
\endtt

V~bÄ›Å¾nÃ½ch \TeX{}ovÃ½ch distribucÃ­ch je implementovÃ¡na nÄ›jakÃ½m zpÅ¯sobem
zkratka, kterÃ¡ uÅ¾ivateli umoÅ¾nÃ­ mÃ­sto pÅ™Ã­kazu {\tt tex -fmt plain} psÃ¡t pouze
{\tt tex} a tÅ™eba mÃ­sto {\tt tex -fmt latex} psÃ¡t pouze {\tt latex}.


\sekce SpeciÃ¡lnÃ­ znaky
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

V~tÃ©to sekci popÃ­Å¡eme chovÃ¡nÃ­ speciÃ¡lnÃ­ch vstupnÃ­ch znakÅ¯, kterÃ©
nejsou \TeX{}em vÄ›tÅ¡inou slepÄ› pÅ™episovÃ¡ny do vÃ½stupu, ale \TeX{} na
nÄ› urÄitÃ½m zpÅ¯sobem zareaguje.

JednÃ­m takovÃ½m speciÃ¡lnÃ­m znakem je "\" (zpÄ›tnÃ© lomÃ­tko). Pokud za nÃ­m
nÃ¡sleduje pÃ­smeno, \TeX{} pÅ™eÄte Å™Ã­dicÃ­ sekvenci typu "\slovo"
ukonÄenou prvnÃ­m znakem, kterÃ½ nenÃ­ pÃ­smeno (separÃ¡torem). Je-li 
tÃ­mto separÃ¡torem mezera, pak se na vÃ½stupu neobjevÃ­. OstatnÃ­
separÃ¡tory nejsou na rozdÃ­l od mezery ignorovÃ¡ny.
VyzkouÅ¡ejte si:

\begtt %----------------------------------------------------------
ZkouÅ¡Ã­m \TeX.  % TeÄka je separÃ¡tor sekvence \TeX, kterÃ½ se vytiskne
PÃ­Å¡u v \TeX u  % SeparÃ¡torem je mezera pÅ™ed u, kterÃ¡ se netiskne
\TeX   je formÃ¡tor.  
\endtt %----------------------------------------------------------

Z~poslednÃ­ho Å™Ã¡dku ukÃ¡zky dostÃ¡vÃ¡me nesprÃ¡vnÃ½ vÃ½sledek: \TeX je formÃ¡tor.
Projevila se totiÅ¾ dalÅ¡Ã­ vlastnost \TeX{}u: jednu mezeru i vÃ­ce mezer
za sebou povaÅ¾uje za mezeru jedinou a ta v~naÅ¡em pÅ™Ã­kladÄ› funguje jako
separÃ¡tor, kterÃ½ mizÃ­. Proto se Äasto pouÅ¾Ã­vajÃ­ \uv{zbyteÄnÃ© skupiny},
jejichÅ¾ zÃ¡vorky majÃ­ funkci separÃ¡toru Å™Ã­dicÃ­ sekvence:

\begtt %-----------------------------------------------------------
PÃ­Å¡u v \TeX{}u. \TeX{} je formÃ¡tor.
\endtt %-----------------------------------------------------------

Pokud za zpÄ›tnÃ½m lomÃ­tkem nÃ¡sleduje nÄ›co jinÃ©ho, neÅ¾ pÃ­smeno
(napÅ™Ã­klad "\$"), je Å™Ã­dicÃ­ sekvence tvoÅ™ena jen tÃ­mto znakem.
Mezery za takovÃ½mi jednoznakovÃ½mi sekvencemi zÅ¯stÃ¡vajÃ­
zachovÃ¡ny: 

\begtt %-----------------------------------------------------------
Pracuji se 100\% nasazenÃ­m.
\endtt %-----------------------------------------------------------

VidÃ­me, Å¾e dalÅ¡Ã­m speciÃ¡lnÃ­m znakem v~\TeX{}u je mezera. Jak jsme pÅ™ed
chvÃ­lÃ­ uvedli, vÃ­ce mezer za sebou se chovÃ¡ jako mezera jedinÃ¡.

VÅ¡echny mezery na zaÄÃ¡tku Å™Ã¡dku jsou ignorovÃ¡ny aÅ¾ po prvnÃ­ znak, kterÃ½
nenÃ­ mezera. Toho mÅ¯Å¾eme vyuÅ¾Ã­t pro zlepÅ¡enÃ­ pÅ™ehlednosti naÅ¡ich
vstupnÃ­ch textÅ¯ (viz naÅ¡e ukÃ¡zka s~vÃ½Ätem prvkÅ¯).

Konec Å™Ã¡dku je v~\TeX{}u interpretovÃ¡n jako mezera, kterÃ¡ se vytiskne,
pokud nenÃ­ separÃ¡torem Å™Ã­dicÃ­ sekvence. Pokud si mezeru z~konce
Å™Ã¡dku nepÅ™ejeme, mÅ¯Å¾eme ji \uv{zamaskovat} komentÃ¡Å™ovÃ½m znakem:

\begtt %-----------------------------------------------------------
Toto            je
      zvrÃ¡cenÃ½
pÅ™Ã­%
klad v~\TeX
u.
\endtt %-----------------------------------------------------------

PrÃ¡zdnÃ½ Å™Ã¡dek vytvoÅ™Ã­ internÃ­ pÅ™Ã­kaz "\par", kterÃ½ ukonÄuje
odstavec. NenÃ­-li co ukonÄovat, "\par" nedÄ›lÃ¡ nic. Proto vÃ­ce
prÃ¡zdnÃ½ch Å™Ã¡dkÅ¯ pod sebou se chovajÃ­ stejnÄ› jako jeden prÃ¡zdnÃ½
Å™Ã¡dek. I~toho lze vyuÅ¾Ã­t pro zvÃ½Å¡enÃ­ pÅ™ehlednosti zdrojovÃ½ch textÅ¯.

\iffalse
ZdrojovÃ½ text pro \TeX{} vÄ›tÅ¡inou pÃ­Å¡eme v nÄ›jakÃ©m textovÃ©m editoru, kterÃ½
automaticky na koncÃ­ch Å™Ã¡dkÅ¯ zalomÃ­ na dalÅ¡Ã­ Å™Ã¡dek (vloÅ¾Ã­ Enter). Odstavce
oddÄ›lujeme prÃ¡zdnÃ½m Å™Ã¡dkem (dvojÃ­ Enter). Je to ponÄ›kud odliÅ¡nÃ© od pravidel
pouÅ¾Ã­vanÃ½ch v~bÄ›Å¾nÃ½ch textovÃ½ch procesorech. Tam je zakÃ¡zÃ¡no vklÃ¡dat 
Enter mezi Å™Ã¡dky a odstavce jsou oddÄ›leny jedinÃ½m Enter.
\fi

V~nÃ¡sledujÃ­cÃ­ tabulce je pÅ™ehled vÅ¡ech znakÅ¯, kterÃ© bÃ½vajÃ­ 
nastaveny jako speciÃ¡lnÃ­:

\begtable
  "\"          &amp; uvozuje Å™Ã­dicÃ­ sekvenci
  "{"          &amp; zahÃ¡jenÃ­ skupiny, parametru nebo definice
  "}"          &amp; konec skupiny, parametru nebo definice
  "$"          &amp; pÅ™epÃ­naÄ matematickÃ©ho mÃ³du
  "&amp;"          &amp; separÃ¡tor pouÅ¾Ã­vanÃ½ v tabulkÃ¡ch
  "#"          &amp; oznaÄenÃ­ parametru v definicÃ­ch
  "^"          &amp; konstruktor mocniny v matematickÃ©m mÃ³du
  "_"          &amp; konstruktor indexu v matematickÃ©m mÃ³du
  "~"          &amp; nedÄ›litelnÃ¡ mezera
  "%"          &amp; zahajuje na Å™Ã¡dku komentÃ¡Å™
\endtable

SpeciÃ¡lnÃ­ vÃ½znam kaÅ¾dÃ©ho znaku lze v~\TeX{}u nastavit pomocÃ­ urÄitÃ½ch
definic. VÃ½Å¡e uvedenÃ¡ tabulka tedy nenÃ­ v~niÄem definitivnÃ­.
UvedenÃ½ seznam speciÃ¡lnÃ­ch znakÅ¯ bÃ½vÃ¡ takto nastaven ve
formÃ¡tech plain, csplain i \LaTeX. 

Pokud chceme vytisknout souvislejÅ¡Ã­ ÄÃ¡st textu bez speciÃ¡lnÃ­
interpretace, musÃ­me tÄ›mto znakÅ¯m jejich speciÃ¡lnÃ­ funkce odebrat. 
V~\LaTeX{}u se pro tyto ÃºÄely pouÅ¾Ã­vÃ¡ \LaTeX{}ovÃ© prostÅ™edÃ­ vymezenÃ© 
pÅ™Ã­kazy "\begin{verbatim}" a "\end{verbatim}". VÅ¡e mezi tÄ›mito pÅ™Ã­kazy%
  \footnote{s vÃ½jimkou sekvence ÄtrnÃ¡cti znakÅ¯ 
           \uv{{\tt \char`\\end\char`\{verbatim\char`\}}}}
se vytiskne tak, jak je napsÃ¡no ve vstupnÃ­m textu. UvedenÃ© prostÅ™edÃ­
vÅ¾dy ukonÄÃ­ odstavec a zahÃ¡jÃ­ tisk textu bez speciÃ¡lnÃ­ interpretace.
Pokud chceme mÃ­t bez speciÃ¡lnÃ­ interpretace jen ÄÃ¡st textu uvnitÅ™
odstavce, pouÅ¾ijeme v~\LaTeX{}u pÅ™Ã­kaz "\verb|text bez svislÃ© ÄÃ¡ry|"
nebo tÅ™eba "\verb+text bez znaku plus+".

V~plainu ani v~csplainu hotovÃ© Å™eÅ¡enÃ­ na vypnutÃ­ speciÃ¡lnÃ­
interpretace znakÅ¯ nenajdeme. OPmac nabÃ­zÃ­ dvojici "\begtt"
a "\endtt" .

Pokud chceme vytisknout jen jednotlivÃ© speciÃ¡lnÃ­ znaky, mÄ›li bychom
vÄ›dÄ›t, jakou sekvencÃ­ to zaÅ™Ã­dit. Pro znaky pouÅ¾Ã­vanÃ© v~bÄ›Å¾nÃ©m textu
("$", "&amp;", "#" a "_") jsou ve vÅ¡ech formÃ¡tech pÅ™ipraveny Å™Ã­dicÃ­
sekvence "\$", "\&amp;", "\#" a "\_". TÃ­m poÅ¾adovanÃ½ znak vytiskneme 
v~libovolnÃ©m fontu.  VÃ½jimkou je znak \$, kterÃ½ se v~kurzÃ­vÄ› 
Computer Modern fontu mÄ›nÃ­ v~libru: {\cmit\$}. Je to takovÃ¡ malÃ¡ 
kuriozita \TeX{}u.

S~ostatnÃ­mi speciÃ¡lnÃ­mi znaky to tak jednoduchÃ© nenÃ­. ZaruÄenÄ› je vytiskneme
pomocÃ­ "{\tt\char`\"$\langle\it znak\rangle$"}". Zde "\tt" pÅ™epÃ­nÃ¡ do
strojopisu (v tomto fontu jsou znaky dle ASCII zaruÄenÄ› pÅ™Ã­tomny) a pÅ™Ã­kazem
"\char" je moÅ¾nÃ© vytisknout znak s libovolnÃ¡m kÃ³dem. NapÅ™Ã­klad
"{\tt\char`\\}" vytiskne backslash strojopisem. Je tÅ™eba upozornit na to, 
Å¾e chlup za pÅ™Ã­kazem "\char" v tÃ©to ukÃ¡zce je {\it zpÄ›tnÃ½ apostrof}, kterÃ½ najdeme na klÃ¡vesnici
vlevo nahoÅ™e. 

Znaky "&lt; &gt; | \ { }" nejsou v implicitnÃ­m fontu Computer Modern (s vÃ½jimkou
strojopisu) bohuÅ¾el
zastoupeny, protoÅ¾e se v bÄ›Å¾nÃ©m textu nevyskytujÃ­. Jsou urÄeny pro
sazbu matematickÃ½ch vzoreÄkÅ¯. V matematickÃ©m mÃ³du (mezi "$...$") znaky
"&lt; &gt; |" fungujÃ­ pÅ™Ã­mo a pro "\ { }" mÃ¡ \TeX{} rezervovÃ¡ny speciÃ¡lnÃ­
Å™Ã­dicÃ­ sekvence: "\setminus", "\{" a "\}".

V~\LaTeX{}u lze mÃ­sto konstrukcÃ­ "{\tt\char`\znak}" pouÅ¾Ã­t
jednoduÅ¡Å¡Ã­ "\verb|znak|". OvÅ¡em pÅ™Ã­kaz "\verb", kterÃ½ odebÃ­rÃ¡ znaku
jeho speciÃ¡lnÃ­ funkci a zapÃ­nÃ¡ tisk ve strojopisu, nemusÃ­ fungovat
vÅ¡ude. NapÅ™Ã­klad jej nelze pouÅ¾Ã­t jako argument jinÃ©ho pÅ™Ã­kazu
("\section", "\uv", apod.).

\sekce RozmÄ›rovÃ© jednotky pouÅ¾Ã­vanÃ© v~\TeX u a typografii
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

Z~historickÃ½ch dÅ¯vodÅ¯ v~typografii stÃ¡le pÅ™eÅ¾Ã­vajÃ­ mÄ›rnÃ© jednoty
rozdÃ­lnÃ© od soustavy SI. ZÃ¡kladnÃ­ mÄ›rnou jednotkou, kterÃ¡ se pouÅ¾Ã­vÃ¡
v~anglosaskÃ½ch zemÃ­ch, je jednotka point ({\tt pt}), kterÃ¡ mÃ¡ rozmÄ›r
asi tÅ™etinu milimetru. DvanÃ¡ctinÃ¡sobek je pica (Äteme pajka, {\tt
pc}).  Jednotkou, kterÃ¡ se pouÅ¾Ã­vala v~EvropÄ›, je \uv{DidotÅ¯v bod}
({\tt dd}), kterÃ½ je vÄ›tÅ¡Ã­ neÅ¾ point, ale zhruba taky mÄ›Å™Ã­ tÅ™etinu
milimetru.  DvanÃ¡ctinÃ¡sobek tohoto bodu je cicero ({\tt cc}). 
V~poÄÃ­taÄovÃ½ch programech pro sazbu se pouÅ¾Ã­vÃ¡ poÄÃ­taÄovÃ½ bod
({\tt bp}), kterÃ½ je jen velmi nepatrnÄ› vÄ›tÅ¡Ã­. 72 poÄÃ­taÄovÃ½ch bodÅ¯ se
pÅ™esnÄ› vejde do jednoho palce ({\tt in}, inch pouÅ¾Ã­vanÃ½ pÅ™edevÅ¡Ã­m
v~Americe).

VÅ¡echny tyto jednotky je moÅ¾nÃ© pouÅ¾Ã­t v~\TeX{}u jako dvoupÃ­smenovÃ© zkratky,
jak ukazuje nÃ¡sledujÃ­cÃ­ tabulka. NavÃ­c lze pouÅ¾Ã­t jednotky odvozenÃ©
z~metru.

\begtable
  "pt"  &amp;  monotypovÃ½ bod     &amp; $1\,{\tt pt} = 1/72.27\,{\tt in} \doteq %
                                             0.35146\,{\tt mm}$       
  "pc"  &amp;  pica               &amp; $1\,{\tt pc} = 12\,{\tt pt}$            
  "bp"  &amp;  poÄÃ­taÄovÃ½ bod     &amp; $1\,{\tt bp} = 1/72\,{\tt in}$          
  "dd"  &amp;  DidotÅ¯v bod        &amp; $1\,{\tt dd} = 1238/1157\,{\tt pt}$     
  "cc"  &amp;  cicero             &amp; $1\,{\tt cc} = 12\,{\tt dd}$            
  "in"  &amp;  palec (inch, coul) &amp; $1\,{\tt in} = 25.4\,{\tt mm}$          
  "cm"  &amp;  centimetr          &amp; $1\,{\tt cm} = 10\,{\tt mm}$            
  "mm"  &amp;  milimetr           &amp; $1\,{\tt mm} \doteq 2.84528\,{\tt pt}$  
  "sp"  &amp;  jednotka \TeX{}u   &amp; $1\,{\tt sp} = 1/65536\,{\tt pt}$       
  "em"  &amp;  velikost pÃ­sma     &amp; zÃ¡vislÃ© na aktuÃ¡lnÃ­m pÃ­smu               
  "ex"  &amp;  vÃ½Å¡ka malÃ©ho x     &amp; zÃ¡vislÃ© na aktuÃ¡lnÃ­m pÃ­smu               
\endtable

Velikost pÃ­sma se mÄ›Å™Ã­ zhruba jako celkovÃ¡ vÃ½Å¡ka Å™Ã¡dku, kterÃ½ obsahuje
vÅ¡echny znaky pÃ­sma (mimo akcentovanÃ© verzÃ¡lky, tj. neuvaÅ¾ujeme v~takovÃ©m
Å™Ã¡dku hÃ¡Äky a ÄÃ¡rky nad velkÃ½mi pÃ­smeny). Zhruba to takÃ© odpovÃ­dÃ¡
Å¡Ã­Å™ce velkÃ©ho pÃ­smene M (odtud jednotka {\tt em}). BohuÅ¾el, na jednotlivÃ½ch
pÃ­smech nenÃ­ nic spoleÄnÃ©ho, co by se dalo vÅ¾dy jednoduÅ¡e zmÄ›Å™it a pÅ™esnÄ›
Å™Ã­ci, Å¾e prÃ¡vÄ› to je ona velikost pÃ­sma.


\sekce PrÃ¡ce s~fonty
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

ImplicitnÃ­ fonty, kterÃ© jsou v~kaÅ¾dÃ© distribuci \TeX{}u k~dispozici
a kterÃ© jsou nezÃ¡vislÃ© na pouÅ¾itÃ©m operaÄnÃ­m systÃ©mu, jsou fonty
rodiny Computer Modern. BÄ›Å¾nÃ¡ antikva v~tÃ©to rodinÄ› mÃ¡ nÃ¡zev {\tt
cmr10}. To je zkratka pro \uv{Computer Modern Roman ve velikosti 10pt}. 
Fonty Computer Modern bÃ½vajÃ­ uÅ¾ naÄteny ve formÃ¡tu a pro
jednotlivÃ© varianty (antikva, kurzÃ­va, polotuÄnÃ©, strojopis) bÃ½vajÃ­
pÅ™ipraveny pÅ™epÃ­naÄe "\rm", "\it", "\bf", "\tt".

Fonty Computer Modern neobsahujÃ­ akcentovanÃ¡ pÃ­smena (s~hÃ¡Äky a ÄÃ¡rkami).
Proto jsou ve formÃ¡tu csplain mÃ­sto nich implicitnÄ› naÄteny tak zvanÃ©
\CS{}fonty, kterÃ© rozÅ¡iÅ™ujÃ­ Computer Modern fonty o~pÃ­smena s~akcenty
z~ÄeskÃ© a slovenskÃ© abecedy. BÄ›Å¾nÃ¡ antikva v~tÃ©to rodinÄ› mÃ¡ nÃ¡zev
{\tt csr10}. \LaTeX{} takÃ© implicitnÄ› pracuje s~rodinou Computer Modern,
pomocÃ­ dodateÄnÃ½ch stylÅ¯ se dÃ¡ pÅ™inutit k zavedenÃ­ dalÅ¡Ã­ch fontÅ¯. PouÅ¾Ã­vÃ¡ k
tomu zabudovanÃ½ balÃ­k makrer NFSS, kterÃ½ uÅ¾ivatele totÃ¡lnÄ› odstÃ­nÃ­ od
primitivnÃ­ho pÅ™Ã­kazu "\font".

Ve vÅ¡ech formÃ¡tech (v~\LaTeX{}u navzdory jeho NFSS konceptu) 
mÅ¯Å¾ete zavÃ©st novÃ½ pÅ™epÃ­naÄ pro novÃ© pÃ­smo
pomocÃ­ pÅ™Ã­kazu "\font". Ten mÃ¡ nÃ¡sledujÃ­cÃ­ syntaxi:

\begtt
\font\pÅ™epÃ­naÄ=nÃ¡zev-fontu nepovinnÃ© parametry zvÄ›tÅ¡enÃ­
\endtt

NapÅ™Ã­klad

\begtt
\font\titulfont=csr10 scaled \magstep2
\endtt

\pp zavede do \TeX{}u font csr10 (tedy bÄ›Å¾nou poÄeÅ¡tÄ›nou antikvu
odvozenou z~Computer Modern) ve zvÄ›tÅ¡enÃ­ $1.44$ krÃ¡t normÃ¡lnÃ­
velikost, kterÃ¡ je 10 bodÅ¯. Tento font se pak v~textu aktivuje
pÅ™epÃ­naÄem "\titulfont". ProÄ zrovna koeficient $1.44$? To je
koeficient, pro kterÃ½ byla v~\TeX{}u vytvoÅ™ena zkratka
"\magstep2". NÃ¡sledujÃ­cÃ­ tabulka shrnuje vÅ¡echny zkratky typu
"\magstep", kterÃ© jsou definovÃ¡ny ve vÅ¡ech bÄ›Å¾nÄ› pouÅ¾Ã­vanÃ½ch
formÃ¡tech.

\begtable
   sekvence       &amp;   koeficient           &amp; implementovÃ¡no jako 
   \tabline
   "\magstep0"    &amp;   1:1 (Å¾Ã¡dnÃ© zvÄ›tÅ¡enÃ­) &amp; 1000               
   "\magstep1"    &amp;   $1.2$                &amp; 1200               
   "\magstep2"    &amp;   $1.2^2 = 1.44$       &amp; 1440               
   "\magstep3"    &amp;   $1.2^3 = 1.728$      &amp; 1728               
   "\magstep4"    &amp;   $1.2^4 = 2.0736$     &amp; 2074               
   "\magstep5"    &amp;   $1.2^5 = 2.48832$    &amp; 2488               
   "\magstephalf" &amp;   $\sqrt{1.2}\doteq1.095445$ &amp; 1095         
\endtable

OdstupÅˆovÃ¡nÃ­ jednotlivÃ½ch velikostÃ­ pÃ­sma pomocÃ­ mocnin ÄÃ­sla $1.2$ bÃ½vÃ¡
v~typografii dobrÃ½m zvykem.

Ve sloupci \uv{implementovÃ¡no jako} vidÃ­me, Å¾e koeficient se za slovem
{\tt magstep} (stejnÄ› jako na mnoha dalÅ¡Ã­ch mÃ­stech v~\TeX{}u) zadÃ¡vÃ¡ jako
celÃ© ÄÃ­slo odpovÃ­dajÃ­cÃ­ tisÃ­cinÃ¡sobku uvaÅ¾ovanÃ© hodnoty. Chceme-li tedy
pouÅ¾Ã­t font dvojnÃ¡sobnÄ› velkÃ½, pouÅ¾ijeme {\tt scaled~2000} a pÅ™i poÅ¾adavku
na poloviÄnÃ­ velikost pÃ­Å¡eme {\tt scaled~500}.

KromÄ› koeficientu zvÄ›tÅ¡enÃ­ (slovo {\tt scaled}) mÅ¯Å¾eme chtÃ­t zvÄ›tÅ¡it
font bez ohledu na jeho pÅ¯vodnÃ­ velikost do nÃ¡mi poÅ¾adovanÃ© velikosti.
K~tomu se pouÅ¾Ã­vÃ¡ slovo {\tt at}, napÅ™Ã­klad:

\begtt %--------------------------------------------------------------
\font\prvni=csr10 at 20pt
\font\druhy=csr10 scaled 2000
\endtt %--------------------------------------------------------------

Oba Å™Ã¡dky tÃ©to ukÃ¡zky zavÃ¡dÄ›jÃ­ stejnÃ½ font ve stejnÃ©m zvÄ›tÅ¡enÃ­.

Rodina pÃ­sma Computer Modern (a jeho odvozeniny, napÅ™Ã­klad \CS{}fonty)
obsahuje rÅ¯znÃ© velikosti stejnÃ© varianty pÃ­sma, pÅ™itom tyto
alternativy nejsou jen stejnomÄ›rnÃ½m nÃ¡sobenÃ­m vÅ¡ech rozmÄ›rÅ¯. 
DoporuÄuje se, zvlÃ¡Å¡tÄ› v~menÅ¡Ã­ch velikostech pÃ­sma, pouÅ¾Ã­vat
implicitnÃ­ velikost pÃ­sma a dÃ¡le ji nezmenÅ¡ovat ani nezvÄ›tÅ¡ovat. 
ImplicitnÃ­ velikost pÃ­sma je oznaÄena ÄÃ­slem v~nÃ¡zvu
fontu, tj. napÅ™Ã­klad {\tt csr10} mÃ¡ implicitnÃ­ velikost 10\,pt a 
{\tt csr5} mÃ¡ velikost 5\,pt. SrovnÃ¡me vÃ½sledek tohoto pÅ™Ã­kladu:

\begtt %--------------------------------------------------------------
\font\zvetseny=csr5 at10pt
\font\normalni=csr10
\normalni Tady je pÅ™irozenÃ¡ velikost pÃ­sma 10 bodÅ¯
\zvetseny a tady je pÃ­smo navrÅ¾enÃ© pro pÄ›t bodÅ¯ zvÄ›tÅ¡eno na 10 bodÅ¯.
\endtt %--------------------------------------------------------------

Na vÃ½stupu dostaneme:

\beguk %--------------------------------------------------------------
\font\zvetseny=csr5 at10truept
\font\normalni=csr10 at10truept
\baselineskip=12truept
\normalni Tady je pÅ™irozenÃ¡ velikost 10 bodÅ¯
\zvetseny a tady je pÃ­smo navrÅ¾enÃ© pro pÄ›t bodÅ¯ zvÄ›tÅ¡eno na 10 bodÅ¯.
\enduk %--------------------------------------------------------------

PÅ™epnout pÃ­smo dokumentu do jinÃ© rodiny fontÅ¯ znamenÃ¡ postarat se o~zmÄ›nu
vÃ½znamu vÅ¡ech pÅ™epÃ­naÄÅ¯ jednotlivÃ½ch variant pÃ­sma ("\rm", "\bf", "\it" a
"\tt") a nezapomenout na vhodnou zmÄ›nu fontu tÃ©Å¾ v~nadpisech a v~dalÅ¡Ã­ch
velikostech pÃ­sma, kterÃ© jsou v~dokumentu pouÅ¾ity. JednoduchÃ© definice
alternativnÃ­ch pÅ™epÃ­naÄÅ¯ najdeme pro csplain v~nÃ¡sledujÃ­cÃ­ch souborech:

\begtable
  soubor         &amp;  Rodina fontÅ¯
  \tabline
  "cavantga.tex"   &amp;  Avantgarde Book
  "cbookman.tex"   &amp;  Bookman
  "chelvet.tex"    &amp;  Helvetica
  "cncent.tex"     &amp;  New Century
  "cpalatin.tex"   &amp;  Palatino
  "ctimes.tex"     &amp;  Times Roman
\endtable

Tyto rodiny fontÅ¯ jsou instalovÃ¡ny v~kaÅ¾dÃ© \TeX{}ovÃ© distribuci
(pÅ™esnÄ›ji jsou instalovÃ¡ny jejich volnÄ› pÅ™Ã­stupnÃ© alternativy).
Chceme-li napÅ™Ã­klad pÅ™epnout do pÃ­sma Bookman, staÄÃ­ napsat do dokumentu
"\input bookman". Takovou vÄ›c jsme uÅ¾ ilustrovali na naÅ¡em pÅ™Ã­kladÄ›
v~pÅ™edchozÃ­m textu.

PodÃ­vÃ¡me-li se do souborÅ¯ {\tt cbookman.tex} a dalÅ¡Ã­ch, kterÃ© najdeme
v~instalaci \TeX{}u nÄ›kde v~adresÃ¡Å™i {\tt csplain}, zjistÃ­me, Å¾e zde nejsou
pÅ™edefinovÃ¡ny pÅ™Ã­mo pÅ™epÃ­naÄe "\rm", "\bf", "\it" a "\tt", ale Å¾e se zde
mÃ­sto nich pracuje s~pÅ™epÃ­naÄi "\tenrm", "\tenbf", "\tenit" a "\tentt".
To jsou totiÅ¾ v~plainu (i csplainu) skuteÄnÃ© pÅ™epÃ­naÄe \uv{nejniÅ¾Å¡Ã­
ÃºrovnÄ›}. Pro uÅ¾ivatele se pak definujÃ­ znaÄky "\rm", "\bf", "\it" a "\tt"
s~dalÅ¡Ã­m pÅ™ihlÃ©dnutÃ­m na chovÃ¡nÃ­ tÄ›chto znaÄek v~matematickÃ©m mÃ³du.
NapÅ™Ã­klad "\bf" je definovÃ¡no takto:

\begtt %--------------------------------------------------------------
\def\bf{\tenbf \fam\bffam}
\endtt %--------------------------------------------------------------

Je-li tedy pÅ™edefinovÃ¡n pÅ™epÃ­naÄ "\tenbf", bude se od tÃ©to chvÃ­le chovat
jinak i znaÄka "\bf". KÃ³d "\fam\bffam" zde nebudeme rozebÃ­rat, protoÅ¾e
pÅ™ekraÄuje rÃ¡mec tohoto ÃºvodnÃ­ho textu. SpokojÃ­me se s~tÃ­m, Å¾e v~textovÃ©m
mÃ³du nemÃ¡ tento kÃ³d Å¾Ã¡dnÃ½ vliv a v~matematickÃ©m mÃ³du cosi udÄ›lÃ¡.

PÅ™Ã­kaz "\fontname\pÅ™epÃ­naÄ\space" se promÄ›nÃ­ zpÄ›t v~pÅ¯vodnÃ­ nÃ¡zev
fontu ukonÄenÃ½ mezerou. Tato vlastnost byla pouÅ¾ita v~naÅ¡em pÅ™Ã­kladu,
kde jsme zavÃ¡dÄ›li vÄ›tÅ¡Ã­ font pomocÃ­ tÃ©to konstrukce:

\begtt %---------------------------------------------------------------
\font\titulfont=\fontname\tenbf\space scaled \magstep2  % vÄ›tÅ¡Ã­ font
\endtt %---------------------------------------------------------------

VÃ½hodou tohoto zÃ¡pisu je fakt, Å¾e nemusÃ­me znÃ¡t nÃ¡zev fontu, staÄÃ­ si
zapamatovat zÃ¡kladnÃ­ pÅ™epÃ­naÄe "\tenrm", "\tenbf", "\tenit" a "\tentt".
NÃ¡zvy fontÅ¯ se nejenom tÄ›Å¾ko pamatujÃ­, ale takÃ© se mohou zmÄ›nit,
pokud pÅ™ed takovou konstrukcÃ­ pouÅ¾ijeme "\input cbookman" nebo nÄ›co
podobnÃ©ho.

V~\LaTeX{}u asi takovÃ© obraty nebudeme potÅ™ebovat, protoÅ¾e o~zavedenÃ­
potÅ™ebnÃ½ch fontÅ¯ pro rÅ¯znÃ© velikosti se \LaTeX{} starÃ¡ sÃ¡m. Pro
pÅ™epÃ­nÃ¡nÃ­ mezi rodinami fontÅ¯ pouÅ¾Ã­vÃ¡me v~\LaTeX{}u pÅ™Ã­kaz
"\usepackage" a nÃ¡sleduje ve sloÅ¾enÃ½ch zÃ¡vorkÃ¡ch jedno ze slov
{\tt avantgar}, {\tt bookman}, {\tt helvet}, {\tt newcent}, 
{\tt palatino}, {\tt times}. PÃ­smeno {\tt c} na zaÄÃ¡tku nÃ¡zvu rodiny 
fontÅ¯ (na rozdÃ­l od csplainu) nepÃ­Å¡eme.

MoÅ¾nÃ¡ nÃ¡s zaÄne zajÃ­mat, jakÃ© fonty mÃ¡me v~\TeX{}ovÃ© instalaci
pÅ™ipraveny k~pouÅ¾itÃ­. StaÄÃ­ udÄ›lat menÅ¡Ã­ prÅ¯zkum v~adresÃ¡Å™i {\tt tfm}
(odvozeno od zkratky \TeX{} font metrics) a podÃ­vat se do jednotlivÃ½ch
podadresÃ¡Å™Å¯ na nÃ¡zvy pÅ™Ã­tomnÃ½ch souborÅ¯. To jsou souÄasnÄ› nÃ¡zvy fontÅ¯,
kterÃ© jsou pouÅ¾itelnÃ© v~pÅ™Ã­kaze "\font". Chceme vÄ›dÄ›t, jak kterÃ½
font vypadÃ¡? NapiÅ¡me na pÅ™Ã­kazovÃ½ Å™Ã¡dek 

\begtt %-----------------------------------------------------------------
tex testfont
\endtt %-----------------------------------------------------------------

\TeX{} se nÃ¡s vyptÃ¡ na nÃ¡zev fontu, kterÃ½ zadÃ¡me bez pÅ™Ã­pony
{\tt.tfm}. Pak nÃ¡s poÅ¾Ã¡dÃ¡ o~instrukci, co s~naÄtenÃ½m fontem mÃ¡ dÄ›lat.
NejlÃ©pe je odpovÄ›dÄ›t "\table\end" a podÃ­vat se na tabulku znakÅ¯
testovanÃ©ho fontu tÅ™eba pomocÃ­ "xdvi testfont".



\sekce UmÃ­stÄ›nÃ­ sazby na papÃ­Å™e
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

PÅ™i poznÃ¡vÃ¡nÃ­ \TeX{}u si jistÄ› velmi brzo poloÅ¾Ã­me otÃ¡zku, jak je
moÅ¾nÃ© zmÄ›nit velikost okrajÅ¯, neboli jak umÃ­stit sazbu na papÃ­Å™e.

V~plainu jsou implicitnÄ› nastaveny velikosti okrajÅ¯ jeden palec 
z~kaÅ¾dÃ© strany papÃ­ru americkÃ©ho formÃ¡tu Letter. TakovÃ© formÃ¡ty papÃ­ru
u~nÃ¡s vÄ›tÅ¡inou nerostou, takÅ¾e plain nÃ¡m na papÃ­ru A4 udÄ›lÃ¡ jen levÃ½ a
hornÃ­ okraj velikosti jeden palec a pravÃ½ okraj bude menÅ¡Ã­ a spodnÃ­
vÄ›tÅ¡Ã­.

V~csplainu jsou implicitnÄ› nastaveny velikosti okrajÅ¯ jeden palec 
z~kaÅ¾dÃ© strany pro formÃ¡t A4. Sazba je tedy v~csplainu mÃ­rnÄ› uÅ¾Å¡Ã­ a
vyÅ¡Å¡Ã­, neÅ¾ v~plainu. Sazbu pÅ™itom mÄ›Å™Ã­me bez pÅ™Ã­padnÃ©ho zÃ¡hlavÃ­ a bez
strÃ¡nkovÃ½ch ÄÃ­slic. 

Po zavedenÃ­ makra OPmac v~plainu nebo csplainu je moÅ¾nÃ©
okraje pohodlnÄ› nastavit makrem "\margins". Jak to udÄ›lat je popsÃ¡no v
dokumentaci k OPmac. NÃ­Å¾e je uveden postup nastavenÃ­ okrajÅ¯ v \TeX{}u na
Ãºrovni \TeX{}u samostnÃ©ho bez pouÅ¾itÃ­ maker.

UmÃ­stÄ›nÃ­ sazby mÄ›Å™Ã­me vzhledem k~poÄÃ¡tku, kterÃ½ se nalÃ©zÃ¡ na papÃ­Å™e
1~palec od levÃ©ho okraje a 1~palec od hornÃ­ho okraje. LevÃ½ hornÃ­ roh
sazby se kryje s~tÃ­mto poÄÃ¡tkem, pokud jsou nastaveny registry
"\hoffset=0pt" a "\voffset=0pt". LevÃ½ hornÃ­ roh sazby se posune
doprava o~hodnotu "\hoffset" a dolÅ¯ o~hodnotu "\voffset".  PÅ™i
zÃ¡pornÃ½ch hodnotÃ¡ch tÄ›chto registrÅ¯ se sazba posunuje samozÅ™ejmÄ› doleva
respektive nahoru.

Å&nbsp;Ã­Å™ka sazby (pÅ™esnÄ›ji Å¡Ã­Å™ka zpracovÃ¡vanÃ©ho odstavce) se nastavÃ­ pomocÃ­
registru "\hsize". VÃ½Å¡ka sazby na strÃ¡nce se nastavÃ­ pomocÃ­ "\vsize".
V~nÃ¡sledujÃ­cÃ­ ukÃ¡zce jsou uvedeny hodnoty, kterÃ© nastavuje plain.

\begtt
\voffset=0in       % velikost hornÃ­ho okraje = \voffset + 1 palec
\hoffset=0in       % velikost levÃ©ho okraje  = \hoffset + 1 palec
\hsize=6.5in       % Å¡Ã­Å™ka Å™Ã¡dku, 165.1mm
\vsize=8.9in       % vÃ½Å¡ka sazby, 266mm
\endtt

FormÃ¡t csplain mÃ¡ registry "\hoffset" a "\voffset" takÃ© nulovÃ©, ale
Å¡Ã­Å™ku a vÃ½Å¡ku sazby nastavuje odliÅ¡nÄ›:

\begtt
\hsize= 159.2 mm   % Å¡Ã­Å™ka Å™Ã¡dku v csplainu (Å¡Ã­Å™ka A4 - 2in)
\vsize= 239.2 mm   % vÃ½Å¡ka sazby (vÃ½Å¡ka A4 - 2in)
\endtt

Pokud chceme nastavit vlastnÃ­ velikosti, doporuÄujeme nejprve registry
"\hoffset" a "\voffset" nastavit na hodnotu $-1$\,in a pak k~nim pÅ™iÄÃ­st
hodnoty poÅ¾adovanÃ½ch okrajÅ¯ pomocÃ­ pÅ™Ã­kazu "\advance". DÃ¡le
doporuÄujeme vÃ½Å¡ku sazby pÅ™esnÄ› rozmÄ›Å™it na poÄet Å™Ã¡dkÅ¯. K~tomu
potÅ™ebujeme vÄ›dÄ›t, Å¾e vzdÃ¡lenost dvou Å™Ã¡dkÅ¯ se urÄÃ­ pomocÃ­ registru
"\baselineskip" (pozor: pÅ™i vÄ›tÅ¡Ã­m pÃ­smu se toto Å™Ã¡dkovÃ¡nÃ­ mÅ¯Å¾e
rozhodit). Plain i csplain nastavujÃ­ "\baselineskip" na 12\,pt.
KromÄ› toho je ÃºÄaÅ™Ã­ prvnÃ­ho Å™Ã¡dku od pomyslnÃ©ho hornÃ­ho okraje sazby
vzdÃ¡leno o~"\topskip", kterÃ½ mÃ¡ v~plainu i v~csplainu hodnotu 10\,pt.
ProtoÅ¾e se vÃ½Å¡ka sazby "\vsize" mÄ›Å™Ã­ od hornÃ­ho pomyslnÃ©ho okraje po
ÃºÄaÅ™Ã­ poslednÃ­ho Å™Ã¡dku na strÃ¡nce, vychÃ¡zÃ­ "\vsize" jako
\hbox{$"\topskip" + (n-1)\times "\baselineskip"$}, kde $n$ je poÄet Å™Ã¡dkÅ¯ na
strÃ¡nce. NastavenÃ­ velikosti sazby tedy mÅ¯Å¾eme udÄ›lat napÅ™Ã­klad takto:

\begtt
\voffset=-1in
\advance\voffset by 2cm   % velikost hornÃ­ho okraje bude 2cm
\hoffset=-1in
\advance\hoffset by 1.5cm % velikost pravÃ©ho okraje bude 1.5cm
\hsize=10cm               % Å¡Ã­Å™ka Å™Ã¡dku bude 10cm
\vsize=\topskip
\advance\vsize by 15\baselineskip % sazba bude mÃ­t 16 Å™Ã¡dkÅ¯ na strÃ¡nce
\endtt 

V~\LaTeX{}u se pÅ™i nastavovÃ¡nÃ­ rozmÄ›rÅ¯ sazby pouÅ¾Ã­vajÃ­ registry
speciÃ¡lnÄ› deklarovanÃ© v~tomto formÃ¡tu. JednÃ¡ se o~"\textheight" (vÃ½Å¡ka
sazby), "\textwidth" (Å¡Ã­Å™ka sazby), "\oddsidemargin" (levÃ½ okraj na
lichÃ½ch strÃ¡nkÃ¡ch), "\evensidemargin" (levÃ½ okraj na sudÃ½ch strÃ¡nkÃ¡ch)
a "\topmargin" (hornÃ­ okraj).  \LaTeX{} pak sÃ¡m podle hodnot tÄ›chto
registrÅ¯ nastavÃ­ vnitÅ™nÃ­ registry \TeX{}u "\hoffset", "\voffset",
"\hsize" a "\vsize".  UÅ¾ivatel \LaTeX{}u by k~nim nemÄ›l pÅ™istupovat
pÅ™Ã­mo a navÃ­c by mÄ›l s~registry zachÃ¡zet \uv{\LaTeX{}ovsky}, coÅ¾ 
prakticky znamenÃ¡, Å¾e mÃ­sto jednoduchÃ©ho pÅ™iÅ™azenÃ­ nebo pÅ™Ã­kazu 
"\advance" by mÄ›l zapisovat svÃ© poÅ¾adavky zhruba takto:

\begtt
\setlength\topmargin{-1in}
\addtolength\topmargin{2cm}       % velikost hornÃ­ho okraje bude 2cm
\setlength\oddsidemargin{-1in}
\addtolength\oddsidemargin{1.5cm} % velikost pravÃ©ho okraje bude 1.5cm 
\setlength\evensidemargin{\oddsidemargin}
\setlength\textwidth{10cm}        % Å¡Ã­Å™ka sazby bude 10cm
\setlength\textheight{\topskip}
\addtolength\textheight{15\baselineskip} % 16 Å™Ã¡dkÅ¯
\endtt

\TeX{}em vÄ›tÅ¡inou nenastavujeme parametry pro archovou montÃ¡Å¾ sazby,
takÅ¾e nÃ¡m vÃ½Å¡e uvedenÃ© pÅ™Ã­klady pro nastavenÃ­ velikosti sazby bohatÄ›
staÄÃ­. Pokud bychom chtÄ›li se sazbou dÃ¡le manipulovat a umisÅ¥ovat ji
na jednotlivÃ© archy podle urÄitÃ½ch poÅ¾adavkÅ¯, pouÅ¾ijeme vÄ›tÅ¡inou
pomocnÃ© programy, kterÃ© manipulujÃ­ s~PostScriptovÃ½m vÃ½stupem.
PÅ™edstavme si, Å¾e chceme strÃ¡nky tohoto manuÃ¡lu zmenÅ¡it tak, aby se
veÅ¡ly dvÄ› vedle sebe na stranu A4. DÃ¡le chceme tyto strÃ¡nky uspoÅ™Ã¡dat
tak, abychom po oboustrannÃ©m vytiÅ¡tÄ›nÃ­ manuÃ¡lu na Å¡est archÅ¯ A4
dostali svazeÄek, kterÃ½ pÅ™eloÅ¾Ã­me v~pÅ¯li a mÃ¡me knÃ­Å¾eÄku 
s~24 na sebe navazujÃ­cÃ­mi strÃ¡nkami. Pro takovÃ½ Ãºkol se asi nejlÃ©pe hodÃ­
programy z~volnÄ› Å¡Ã­Å™enÃ©ho balÃ­Äku psutils. Na pÅ™Ã­kazovÃ½ Å™Ã¡dek mÅ¯Å¾eme
postupnÄ› napsat tyto instrukce:

\begtt
&gt; csplain prvni
&gt; dvips prvni
&gt; psbook prvni.ps p0.ps
&gt; pstops "4:0L@.7(21cm,.5cm)+1L@.7(21cm,14.4cm)" p0.ps p1.ps
&gt; pstops "4:2L@.7(21cm,.5cm)+3L@.7(21cm,14.4cm)" p0.ps p2.ps
&gt; lpr -Ptiskarna p1.ps
&gt; lpr -Ptiskarna p2.ps
&gt; rm prvni.ps p0.ps p1.ps p2.ps
\endtt

PÅ™Ã­kaz {\tt dvips} pÅ™evede dokument do PostScriptu a {\tt psbook}
uspoÅ™Ã¡dÃ¡ strÃ¡nky pro pouÅ¾itÃ­ do \uv{svazeÄku}. PrvnÃ­ volÃ¡nÃ­ pÅ™Ã­kazu 
{\tt pstops} vybere vÅ¾dy dvÄ› ze ÄtyÅ™ strÃ¡nek, zmenÅ¡Ã­ je na
$0.7$\,nÃ¡sobek pÅ¯vodnÃ­ velikosti ({\tt @.7}) a umÃ­stÃ­ je do archu
podle uvedenÃ½ch parametrÅ¯. TÃ­m vznikÃ¡ podklad pro tisk lÃ­covÃ½ch stran
archÅ¯ A4 ({\tt p1.ps}). PodobnÄ› druhÃ© volÃ¡nÃ­ pÅ™Ã­kazu {\tt pstops}
vytvoÅ™Ã­ podklad pro rubovou stranu archÅ¯. VlastnÃ­ tisk ({\tt lpr})
pak mÅ¯Å¾eme provÃ©st na tiskÃ¡rnÄ›, kterÃ¡ neumÃ­ oboustrannÃ½ tisk, ve dvou
prÅ¯chodech. PÅ™ed druhÃ½m prÅ¯chodem obrÃ¡tÃ­me vytiÅ¡tÄ›nÃ© papÃ­ry a vloÅ¾Ã­me
je do zÃ¡sobnÃ­ku tiskÃ¡rny znovu.


\sekce Overfull/Underfull box
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

PÅ™i prÃ¡ci s~\TeX{}em narazÃ­me postupnÄ› na celou Å™adu chybovÃ½ch
hlÃ¡Å¡enÃ­, pÅ™i kterÃ½ch se program vÄ›tÅ¡inou zastavÃ­ a vyzve nÃ¡s k~nÄ›jakÃ©
akci. AÄkoli tÅ™eba jen stiskneme klÃ¡vesu Enter, uvÄ›domÃ­me si, Å¾e je
nÄ›co Å¡patnÄ› a pokusÃ­me se chybu Å™eÅ¡it.

KromÄ› toho \TeX{} vypisuje varovÃ¡nÃ­ o~pÅ™eteÄenÃ½ch (overfull) a
nedoplnÄ›nÃ½ch (underfull) boxech. ProtoÅ¾e se pÅ™i tÄ›chto vÃ½pisech
nezastavuje, povaÅ¾ujÃ­ to mnozÃ­ zaÄÃ¡teÄnÃ­ci za menÅ¡Ã­ zlo, kterÃ©ho si
nenÃ­ nutnÃ© vÅ¡Ã­mat. NenÃ­ to tak docela pravda.

PÅ™eteÄenÃ© boxy (overfull) bychom mÄ›li rovnÄ›Å¾ zaÅ™adit do kategorie
chyb. \TeX{}u se totiÅ¾ nepodaÅ™ilo vmÄ›stnat sazbu do pÅ™edepsanÃ© Å¡Ã­Å™ky
"\hsize". Prakticky to znamenÃ¡, Å¾e sazba v~danÃ©m mÃ­stÄ› \uv{vyÄnÃ­vÃ¡}
na pravÃ© stranÄ› ven smÄ›rem do okraje. HlÃ¡Å¡enÃ­ obsahuje Ãºdaj, o~kolik
bodÅ¯ sazba vyÄnÃ­vÃ¡, ÄÃ­slo Å™Ã¡dku ve zdrojovÃ©m kÃ³du a kus textu, kterÃ½ urÄuje
problÃ©movÃ© mÃ­sto. Plain a csplain dÃ¡le nastavuje registr
"\overfullrule" na 5\,pt, takÅ¾e se v~sazbÄ› na problÃ©movÃ©m mÃ­stÄ› objevÃ­
tÄ›Å¾ko pÅ™ehlÃ©dnutelnÃ½ ÄernÃ½ obdÃ©lnÃ­k. \LaTeX{} tento registr nuluje,
takÅ¾e ÄernÃ© obdÃ©lnÃ­ky nejsou vidÄ›t, coÅ¾ dÃ¡vÃ¡ uÅ¾ivateli pocit, Å¾e je
vÅ¡echno v~poÅ™Ã¡dku. 

ObjevÃ­-li se pÅ™eteÄenÃ½ box v~odstavci, vÄ›tÅ¡inou staÄÃ­ \uv{rozvolnit}
mezery. Mezery mezi slovy majÃ­ totiÅ¾ pruÅ¾nost (mohou se smrÅ¡Å¥ovat nebo
natahovat). Tato pruÅ¾nost nenÃ­ neomezenÃ¡, ale je danÃ¡ jistÃ½mi
parametry podle pouÅ¾itÃ©ho fontu. Chceme-li dÃ¡t mezerÃ¡m vÄ›tÅ¡Ã­ volnost 
v~roztahovÃ¡nÃ­, neÅ¾ si pÅ™Ã¡l autor fontu, piÅ¡me napÅ™Ã­klad
"\emergencystretch=2cm". \TeX{} mÃ¡ plno dalÅ¡Ã­ch vnitÅ™nÃ­ch registrÅ¯,
jejichÅ¾ nastavenÃ­m ovlivnÃ­me algoritmy na sestavovÃ¡nÃ­
odstavce. Jejich popis ovÅ¡em pÅ™ekraÄuje rÃ¡mec tohoto ÃºvodnÃ­ho textu.

NedoplnÄ›nÃ© boxy (underfull) mÅ¯Å¾eme na rozdÃ­l od pÅ™eteÄenÃ½ch boxÅ¯
povaÅ¾ovat pouze za varovÃ¡nÃ­. \TeX{} nÃ¡s informuje, Å¾e byl nucen
v~nÄ›kterÃ©m mÃ­stÄ› natÃ¡hnout mezery vÃ­c, neÅ¾ je esteticky zdrÃ¡vo. Hodnota
{\tt badness}, kterÃ¡ hlÃ¡Å¡enÃ­ doprovÃ¡zÃ­, udÃ¡vÃ¡ zhruba stupeÅˆ estetickÃ©
vady v~takovÃ©m mÃ­stÄ› (nebo takÃ© velikost nÃ¡silÃ­ provedenÃ© na
mezerÃ¡ch). ÄŒÃ­m vyÅ¡Å¡Ã­ badness, tÃ­m horÅ¡Ã­ vÃ½sledek.  MaximÃ¡lnÃ­ hodnota
badness je 1000, coÅ¾ znaÄÃ­, Å¾e nÄ›kterÃ½ Å™Ã¡dek je ÃºplnÄ› Å¡patnÄ›. StojÃ­
zato se podÃ­vat do sazby na takto oznaÄenÃ¡ mÃ­sta a zamyslet se, co by
se dalo zmÄ›nit, aby se zlepÅ¡ila estetickÃ¡ ÃºroveÅˆ vÃ½sledku.

\LaTeX{}ovÃ­ uÅ¾ivatelÃ© dosti Äasto neopatrnÄ› pracujÃ­ s~pÅ™Ã­kazem "\\",
kterÃ½ se v~rÅ¯znÃ½ch \LaTeX{}ovÃ½ch prostÅ™edÃ­ch chovÃ¡ jako ukonÄenÃ­
Å™Ã¡dku. NÄ›kdy se dostane takovÃ½ pÅ™Ã­kaz i na konec odstavce, coÅ¾ samo
o~sobÄ› nemÃ¡ logiku, protoÅ¾e na konci odstavce se samo sebou ukonÄÃ­
Å™Ã¡dek. Pokud se tak stane, \TeX{} na konci odstavce vytvoÅ™Ã­ jeÅ¡tÄ› dalÅ¡Ã­
prÃ¡zdnÃ½ Å™Ã¡dek, ve kterÃ©m nemÃ¡ Å¾Ã¡dnou mezeru k~nataÅ¾enÃ­ na Å¡Ã­Å™ku
"\hsize" a oprÃ¡vnÄ›nÄ› se rozÄÃ­lÃ­: {\tt Underfull hbox badness 1000}. 
V~tomto pÅ™Ã­padÄ› vlastnÄ› \TeX{} kÅ™iÄÃ­ na uÅ¾ivatele, kterÃ½ nebyl schopen
opustit principy starodÃ¡vnÃ©ho psacÃ­ho stroje a potÅ™ebuje mÃ­t k~ruce tu
velikou pÃ¡ku, do kterÃ© je obÄas potÅ™eba praÅ¡tit, aby se pÅ™eÅ¡lo na novÃ½
Å™Ã¡dek.



\end




</pre></body></html>